‎FORȚELE AERIENE SUA
‎Îl vedeți?
‎E un avion militar.
‎Înăuntrul lui…
‎e motivul agitației din SUA.
‎I s-ar putea spune „om primitiv”. ‎Nu, profesore Kawamoto?
‎Presupun că da.
‎Se spune că a fost readus la viață ‎din perioada jurasică.
‎Da, așa am auzit.
‎El e?
‎Da, el e!
‎A sosit, păzit de o mulțime de soldați.
‎El este.
‎E enorm.
‎Cel puțin doi metri, poate mai mult.
‎Ce privire feroce!
‎Pare că e cu ochii în patru.
‎Verifică împrejurimile.
‎Căpitane!
‎Tipul ăsta… e puternic.
‎E chiar foarte sălbatic.
‎Are un aer primitiv.
‎Ne auzi, dră Aizawa?
‎Vezi dacă îl poți face să vorbească!
‎Sigur. Voi vedea ce pot face!
‎- Mă scuzați! ‎- Nu!
‎- Bună…
‎Nu!
‎Poftim?
‎Nu!
‎Jalnic de sălbatic.
‎Absurd de sălbatic.
‎Japonia a fost martoră.
‎Sălbăticia lui e atât de naturală, ‎încât nu poate fi descrisă.
‎Nu mai filma!
‎Unii s-au străduit să controleze situația.
‎Unii n-au putut s-o accepte.
‎Toți au reacționat diferit, ‎dar atenția era fixată pe un singur lucru.
‎Ce va face acest mascul?
‎Cum va acționa?
‎Cu toată Japonia așteptând ‎cu sufletul la gură…
‎masculul…
‎s-a culcat.
‎Asta e doar teoria mea.
‎Suta de milioane de ani a dinozaurilor,
‎din epoca jurasică ‎și până la cea cretacică,
‎s-a sfârșit brusc
‎când un meteorit uriaș a lovit Pământul.
‎Cred că toată lumea ‎știe povestea până acum.
‎Dar, când a căzut meteoritul uriaș,
‎ce s-a întâmplat mai exact?
‎Un nor enorm de praf ‎s-a ridicat în atmosferă,
‎blocând căldura soarelui.
‎Suprafața Pământului a ajuns deodată ‎la nivelul temperaturii din spațiu:
‎minus 270,4 grade Celsius.
‎Tot ce era pe Pământ a înghețat.
‎Dinozaurii uriași și insectele,
‎precum și toate luptele.
‎Impactul a mutat plăcile tectonice.
‎Prin urmare, stratul de sare, ‎de obicei stabil, a conservat lupta.
‎Cât despre cele două ființe descoperite ‎în sare recent,
‎una era prea grav rănită ‎pentru a mai putea fi readusă la viață.
‎Dar una a rămas întreagă.
‎Cât despre incidentul de mai devreme ‎de la aeroportul Haneda,
‎simt doar regret pentru reportera ‎care i-a căzut victimă.
‎Totuși, trebuie să-nțelegeți că el a trăit ‎pe Pământ acum 200 de milioane de ani,
‎deci era o planetă cu totul diferită.
‎Valorile și moralitatea pe care le prețuim
‎nu înseamnă nimic pentru el.
‎PICKLE SĂ FIE PEDEPSIT
‎PREDAȚI-L PE PICKLE!
‎Vedeți ce se întâmplă aici?
‎Cetățeni de rând s-au adunat ‎la poarta din față a bazei americane.
‎Victima era o reporteră populară,
‎deci manifestanții s-au adunat cu sutele.
‎Armata americană nu a făcut ‎niciun comentariu cu privire la viol.
‎Din cauza asta, ‎furia manifestanților a atins apogeul.
‎Știu că Pickle e aici.
‎Intru.
‎Nu!
‎L-au construit în vreo lună,
‎dar nu sunt sigur.
‎Un cauciuc. Reviste. Un acvariu. Și ăsta.
‎Pare prea evident și simplu.
‎Mă întreb dacă îi place.
‎Taci! Suntem urmăriți.
‎Parcă mă furișez în dormitorul unei femei.
‎Ce mi-a venit să mă furișez aici?
‎De când am văzut transmisiunea…
‎Impulsul a apărut de când l-am zărit ‎pe sălbaticul misterios…
‎Un gardian. Vine pe aici.
‎Pot să mă descurc așa deocamdată.
‎Proștilor!
‎Înapoi, protestatari!
‎Tipii ăștia vor zbura!
‎TAMOTSU ISHIZUKA, PROTESTANT
‎S-a făcut foarte cald lângă el, ‎ca lângă un motor.
‎Apoi, deodată,
‎soldații au început ‎să se lovească între ei
‎chiar în fața tipului în negru.
‎Ultimul nici n-a încercat să-i oprească.
‎A început să se pocnească!
‎Tipul în negru doar stătea și se uita.
‎În cele din urmă, a mers la poartă.
‎Soldații au continuat să se bată.
‎Ca atunci
‎când copiii obraznici sunt prinși ‎făcând prostii de tatăl lor strict
‎și ei încearcă să dea vina unul pe altul.
‎De parcă se pedepseau ‎înainte să-i poată pedepsi tatăl lor.
‎Chiar dacă sângerau, ‎rămâneau fără dinți și se învinețeau,
‎cei trei nu au încercat să se oprească.
‎Dar apoi…
‎Gata!
‎A fost ca un ordin de la comandantul-șef.
‎S-au oprit imediat.
‎Apoi a spus ceva ciudat.
‎Ați făcut alegerea corectă.
‎Dacă vreunul dintre voi ar fi fugit ‎în loc să lupte,
‎v-aș fi măcelărit pe loc.
‎Dacă m-ați fi atacat, ‎soarta v-ar fi fost aceeași.
‎Deci, în ultima instanță, ‎ați decis să vă răniți unul pe altul
‎sau pe voi înșivă.
‎A fost cel mai bine. Ce trebuia făcut.
‎Vă iert.
‎Ce fel de expresii aveau?
‎Păreau ușurați.
‎Era clar pentru toată lumea
‎că se simțeau ușurați.
‎Dar fuseseră bătuți măr.
‎Păi, a tăiat direct zăvorul. ‎Cu mâna goală.
‎Apoi a intrat, de parcă era casa lui.
‎Nu, nimeni nu l-a oprit. ‎Era prea periculos.
‎Atât timp cât îmi potrivesc respirația ‎cu a lui, soldatul nu mă va observa.
‎Adevărata problemă
‎e unde l-au ascuns pe omul primitiv ‎în această bază militară mare.
‎Unde e el în baza asta uriașă?
‎Salut!
‎Ce bătaie de cap!
‎Te referi la Pickle?
‎Patrulez până dimineață.
‎Frate! E nasol.
‎Când termin, să bem ceva!
‎Sigur. Pe curând!
‎Pe mai târziu!
‎Am noroc.
‎Dacă rămân pe lângă el, ‎mă va duce la omul primitiv.
‎Deci aici e.
‎Scuze.
‎Deci aici e ținut omul primitiv.
‎O bază într-o altă bază.
‎E deschisă.
‎Și asta e deschisă.
‎De parcă s-a strecurat cineva ‎înaintea mea.
‎Ești…
‎Kosho Shinogi.
‎Kaiou Retsu.
‎Ce…
‎Cauți aici?
‎Și tu?
‎Ai venit la Pickle.
‎Puterea lui se observă dintr-o privire.
‎E atât de sălbatic, ‎încât se împerechează fără nicio grijă.
‎Din cale afară de curios, ‎te trezești brusc în această bază.
‎Vreau să-l cunosc. Vreau să-l văd.
‎Și, dacă se poate, vreau să mă lupt cu el.
‎Se pare că amândoi gândim același lucru.
‎Suntem spirite înrudite, ar trebui ‎să ne întâmpinăm cu o strângere de mână.
‎Dar nu se va întâmpla.
‎Eu am ajuns primul.
‎Nu-ți convine?
‎Shinogi!
‎Nu ai ajuns primul.
‎Doppo!
‎Jack!
‎Goki!
‎Încercam să găsesc momentul potrivit,
‎dar se pare că n-am răbdare.
‎Katsumi Orochi?
‎Înțeleg.
‎Deci așa stă treaba.
‎Kaiou Jaku.
‎Nu ne-am mai văzut de mult, Retsu.
‎Ce mai reuniunea!
‎Devine jenant.
‎Bătrâni și tineri îmbrăcați în negru, ‎de parcă ne jucăm de-a ninja.
‎Da, e destul de jenant.
‎Jaku, până și tu ai venit?
‎Cred că glumești, Canibalule Orochi.
‎Educația socială e un aspect important ‎al artelor marțiale.
‎E o caracteristică vitală care îi ajută ‎pe tinerii promițători să trăiască bine.
‎„Tinerii promițători”?
‎Te referi la Pickle?
‎Ei bine, da.
‎Toți suntem la fel.
‎Ardem de nerăbdare să ne luptăm.
‎De asta am intrat aici.
‎Ăsta da maestru al artelor marțiale!
‎Sincer să fiu, exact asta suntem.
‎În cazul ăsta…
‎Cine se va lupta cu Pickle?
‎Dar înainte ar trebui ‎să vedem ce face Pickle.
‎Doarme.
‎Uitați-vă cât e de relaxat, ‎până și cu agitația asta!
‎Chiar crezi că e relaxat?
‎Mă întreb dacă se gândește ‎că suntem dușmanii lui.
‎S-a trezit…
‎Pickle, bun-venit în viitor!
‎Se pare că suntem toți aici.
‎Ce adunătură de lepădături!
‎Pe cine faci tu adunătură de lepădături?
‎De asta nimeni nu vrea ‎să fie pe lângă tine.
‎Nici eu, nici Baki, nici măcar tatăl tău.
‎Vii aici fără niciun plan ‎și te gândești că se va rezolva.
‎Chiar dacă simți că vei pierde,
‎nu poți să nu faci pe curajosul ‎pentru tatăl tău.
‎Și, dacă eviți să fii ucis pe loc,
‎știi că poți conta pe ajutor.
‎Ghicise exact la ce se gândea.
‎Îl citise pe tânărul luptător de karate.
‎Mai rămăsese un singur lucru de făcut.
‎Du-te și te joacă cu ăsta!
‎La o parte!
‎Intru.
‎Dar…
‎Nesăbuitule.
‎Am intrat.
‎Pickle.
‎Ești un războinic de pe Pământul antic, ‎dar ești numit după o murătură.
‎Dacă nu înțelegi ce spun, ‎atunci simte înțelesul cuvintelor,
‎ca un bebeluș care nu înțelege limbajul, ‎dar înțelege iubirea mamei sale.
‎Să știi în suflet ‎sentimentele noastre față de tine!
‎Cei opt adunați aici, la fel ca mine,
‎au venit ca să se lupte cu tine.
‎În era când cele mai puternice creaturi ‎cutreierau Pământul,
‎tu te-ai hrănit cu ele.
‎Dacă voiai doar să mănânci, ‎puteai găsi și alte surse.
‎Dar, în schimb, ai vânat T-Rexul.
‎Mi-ai stârnit interesul.
‎Nenorocitul.
‎M-a făcut să mă mișc.
‎S-a ridicat.
‎Doar acea simplă acțiune
‎a atras privirile tuturor războinicilor.
‎Supunându-ne civilizației, am pierdut ‎multe dintre abilitățile corpului nostru.
‎Dar, făcută de un corp ‎care păstrează acele abilități,
‎și cea mai simplă acțiune e frumoasă.
‎După ce au văzut asta, ‎cum să plece spășiți?
‎Invidia războinicilor ‎atinsese apogeul, când…
‎Stați!
‎Domnule Yujiro Hanma, nu mișcați!
‎Ieșiți afară!
‎Clădirea e complet înconjurată.
‎Îmi pare rău ‎că vă deranjez când vă distrați.
‎Sunt Henry, comandantul companiei doi ‎din batalionul 301.
‎Ăsta e un mod tare politicos ‎de a aresta un intrus.
‎Nu sunteți arestat!
‎Armata americană nu are capacitatea ‎de a vă aresta.
‎De unde ai știut că eu sunt intrusul?
‎N-a fost o intruziune. ‎Ați intrat direct pe poarta din față.
‎Judecând după faptul că gardienii ‎de la poartă nu au putut cere întăriri,
‎mi-am dat seama ‎că sunteți Căpcăunul, Yujiro Hanma.
‎Ai tupeu încercând să mă lingușești.
‎Ca soldat,
‎savurez onoarea de a vă întâlni.
‎Deci, ce vrei?
‎Ajung și acolo.
‎Pickle e o comoară culturală ‎pentru întreaga omenire.
‎E un patrimoniu viu al lumii.
‎Vă rog, retrageți-vă acum!
‎Cu o condiție.
‎Lasă-i și pe ceilalți opt să plece!
‎Și pe ei?
‎Știi foarte bine că nu au venit ‎ca să distrugă sau ca să fure ceva.
‎La fel ca mine, au venit ca să-l salute.
‎Dar, dacă nu-ți convine, e în regulă.
‎Nu!
‎Astfel, cortina a căzut pașnic
‎în epopeea ‎celei mai fioroase intruziuni de seară.
‎Îmi place privirea ta, fiule.
‎Războinicii au fost eliberați ‎la zece kilometri de baza militară.
‎Mai puțin unul.
‎Opt? E clar că a știut că eram aici.
‎Încântat.
‎Subtitrarea: Carla Mona Gîlcă