EN NETFLIX-SERIE
Et sted fyldt med mysterier
Hvor fortiden er i live
Her er en historiehelt
Som er klar til at trives!
Hun redder vores fremtid
Og beskytter fortiden
Hun er en helt Hvis tid endelig er kommet
Ridley Jones!
Tapper og modig og brav
Ridley Jones!
Vogter museet med stolthed
Ridley Jones!
Hendes eventyrlyst smitter
Dinoer og dronter Og astronautchimpanser har hun med
Ridley Jones!
Hun bærer altid sin fedora
Ridley Jones!
Ingen udfordring er i vejen
Hun lader ikke frygten styr'
Hun brillerer på eventyr
Svinger ind i sagen Og redder dagen
Ridley Jones!
Nordlys.
Så meget sne.
Hvad? Kan du ikke lide sne?
Jo, men når det sner så meget, får museet næsten ingen besøgende.
Det er usjovt uden børn at underholde.
Og hvis sneen er slem nok, sker der frygtelige ting.
Hvilke frygtelige ting?
Snedag! Hr. Peabody har lukket museet.
Det er frygteligt.
Jeg glædede mig til at se alle børnene.
Jeg fandt nogle gafler, så jeg kan være et rumvæsen.
Dudley, det kan jeg ikke lade dig gøre.
Børn vil tro, dronter kommer fra rummet.
Hvad betyder det? Der kommer ingen børn. Jeg siger det.
-Det er en rigtig møgdag. -Mand.
Ikke for mig.
På snedage kan jeg bruge museets X-57 Snow Slayer,
den kraftigste sneplov, man kan købe for penge.
Er du sikker på, du er okay i kulden?
Bare rolig, skat.
Jeg var i Arktis-udstillingen med en gammel ven.
Vi trodsede kulden og så nordlys sammen.
-Mormor? -Nå, ja!
Indled Mormorplov-modus.
-Grib. Du kan få brug for den. -Tak, mormor!
Jeg kan allerede mærke møgdagens kraft dryppe på mig som våd lim.
Jeg afviser møgdagens kraft!
Pak jer ind.
Man kan ikke bekæmpe møgdage. De er for stærke.
Museet er lukket, men vi kan stadig have en ikke-møgdag.
Mormor tog på arktiske eventyr. Det kan vi også.
Med bakkerne, jeg lånte i caféen,
vil vi officielt besejre enhver møgdags møgkraft.
Se, hvor hun styrer på sneen!
Ja!
Og sådan besejrer man møgdage.
Lige bag dig, møgdags-besejrer!
Kald mig en flip-osaurus!
Den sidste er en kokage!
Ses dernede, langsomme æsler!
Kan nogen fortælle mig, om jeg kører den rigtige vej?
Har dig!
For rigets ære!
Ida!
-Er du okay? -Jeg har det fint.
Min rustning beskyttede mig faktisk.
Klar til at besejre møgdagen?
Jeg ved ikke. I bør nok fortsætte uden mig.
Nej, min ven. Vi fortsætter sammen, side om side.
Her kommer dronten!
Det er en enkeltbillet til dronteudryddelse!
Av.
Fred! Dudley!
-Vi er okay. -Så du det, Ridley?
-Så hvad? -Så hvad?
Så hvad?
Møgdagens kraft fik os til at styrte.
Vent, hvad er det derovre?
Der er noget inde i isen.
Det er en ulden mammut!
-Men de er uddøde. -Det sker for selv de bedste.
Det er sandt.
De uddøde for omkring 4.000 år siden.
Det er en stor opdagelse! Den skal med til museet.
Vi er nok alle enige om, at det er en opgave for Fred.
Det er så sejt!
Se, møgdagen bliver til en fantastisk "Find tidligere uddøde dyr"-dag.
Jeg kan ikke bevæge den, så den må være ubevægelig.
Jeg giver ikke op.
Jeg håber, din pingvinfamilie vil på eventyr, Pedro,
for jeg har en plan.
Hurra, et pingvin-eventyr!
Træk med jeres luffer! Kom så, Pedro og Fred!
Mammutten er snart tilbage på museet!
Kom så, lille mammut.
Mammutten tør hurtigt op her ved Dantes vulkan.
Det er surt, hvis hr. Peabody kommer, før den tør op.
-Du har ret. -Har jeg? Er du sikker?
Ja, men jeg ved, hvordan man tør ting hurtigt op.
Det bør fremskynde det lidt.
Eller meget.
Hvor er jeg?
-Bare rolig, du er tryg på museet. -Museet?
Det er ikke mit museum.
Alt ser helt forkert ud!
Jeg kan ikke… Jeg må ud!
Han sagde: "Mit museum."
Han må være en museumsmammut. Har I set ham før?
Ikke jeg.
Det var nok før min tid.
Hvor længe var han frossen?
Ingen idé, men han er forvirret og bange.
-Vi stopper ham, før han kommer til skade. -Ja!
Mumietastisk!
Stands, din pelsede kæmpe!
Jeg har ingen problemer med dig.
Er du derinde, ridderfyr?
Min rustning beskyttede mig.
Stands! Din dronning befaler dig!
Kom så!
Tak, Peaches.
Skulle han selv komme til skade?
Han vil skade os.
Åh, nej!
Pedro!
Har dig!
Bliv her i sikkerhed.
Det bør bremse dig.
Det er noget møg.
Tak, Ridley.
Det er virkelig en møgdag.
Vi ville gøre en møgdag god, men den blev bare værre.
Ridley, du må ikke give op. Det gør kun jeg.
Du giver aldrig op,
selvom du kan blive fladmast af en pelset elefanttingest.
Ja, møgdage, de kommer
Som dengang en sommer
Da kamelen spyttede på min mad
Eller når min installation Bliver lukket til renovation
Men du lærte mig ikke at blive vred
Det er ikke nemt
Når gæsterne går hjem
Eller hvis jeg spilder Når Ismat har pyntet sig
Men som jeg altid siger
Når triste tanker sniger
Lad ingen møgdag stoppe dig
Den dag, jeg mødte dig
Startede så trist
Men du endte med at gøre mig så glad
Ja, hvis du synker i et hav
Mørkt som Tutankhamons grav
Lad ingen møgdag stoppe dig
Nej, lad ingen møgdag stoppe dig
Du har ret.
Har jeg? Er du sikker?
Jeg skal beskytte museet mod møgdage og pelsede elefanter.
Så jeg må aldrig give op.
Vent! Ridley!
Jeg sagde "Giv ikke op," ikke "Meld dig til masning!".
Stop!
Hr. Mammut, vær sød at stoppe.
Det var royalt!
Hej, jeg ved, du er bange og forvirret,
men museet er trygt og dejligt.
Vi får dig til at føle dig velkommen. Det lover jeg.
Du ser så bekendt ud.
Undskyld, at jeg opførte mig pelshjernet.
Det er okay. At vågne et ukendt sted efter nedfrysning er nok forvirrende.
Det er mest, fordi museet ikke er, som jeg husker det.
Nukelik, er det dig?
Det er mit navn,
men hvem er du?
Det er mig, Sylvia.
Sylvia?
-Sylvia Jones? -Kom her, dit store muffemonster.
Du er blevet ældre.
Du har været væk længe.
Mormor, hvad sker der?
Da jeg var på din alder, var Nukelik min bedste ven på museet.
Jeg kaldte ham Nukie.
Jeg hjalp dig med at få stempler i passet.
Vi sneg os gennem Arktis-udstillingen og så nordlys sammen.
Men en dag gik jeg alene ud.
Jeg faldt i søvn og frøs ind i en isblok.
Jeg ledte, men fandt dig aldrig.
-Før nu. -Før nu.
Din mormor gav ikke op.
Nej, hun er en Jones.
Vi giver ikke op, selv ikke på møgdage.
Hej, Nukie, jeg er Ridley Jones, Sylvias barnebarn.
Derfor ser du så bekendt ud. Rart at møde dig, Ridley.
Jeg så dig derude. Du ligner din mormor meget.
Det er den bedste kompliment, jeg nogensinde kunne få!
Du skal møde de andre. Jeg håber, du vil bo her igen.
Men hvad siger du til at gå ud og se nordlys ligesom dengang?
Jeg siger…
Wow.
Så smukt.
Ligesom jeg husker det.
Det bringer minder frem.
Smukt.
Tak, fordi du ikke lod mig give op. Du havde ret.
-Er du sikker? -Ja.
Jeg må indrømme, at det ikke blev en møgdag.
Faktisk blev den ret god.
Øst, vest, langsomt hjem.
Hej, Lonny.
-Hvad arbejder du på? -Ridley!
Hej, jeg reparerer et rør, som drypper og gør mig helt bananas.
Sjovt, for bananskrællerne gør mig også helt bananas.
Bananskræller.
-Sært. Skal jeg hjælpe? -Nej tak, jeg er næsten færdig.
Jeg er faktisk god til rør.
Observér.
Se. Lonny, et point. Utætheder, nul.
Kan du høre noget?
Lonny, nul.
Utætheder, 100!
Bare rolig, Ridley.
Jeg henter en reservetingest, så jeg kan lukke for vandet.
Åh, nej.
Løb!
Hvad betyder "Løb"?
Det er ikke godt.
Øjnene skal samles!
-Vi skal redde nogle dovendyr. -Red dem!
Det var dovendyrene. Nu skal vi bare stoppe oversvømmelsen.
Ja, Ridley. Men hvad med dem?
-Løb med mig. -Hvilken vej?
Vi må samle dyrene, før Lonny ser dem.
Sagde nogen: "Samle dyrene?".
At samle dyr er vores favoritaktivitet!
Vi gjorde det på bryllupsrejsen.
Tak, Mo og Fa. Saml dovendyrene. Vi klarer vandet.
Hyp hyp, små dovendyr!
Pakket ind, i mine bandager!
Godt. Det stopper vandet, indtil Lonny er tilbage.
Ja.
Museum-mayday!
Lonny kommer!
Spred jer.
-Ridley, har du selv lukket utætheden? -Ja, uden hjælp.
Godt, for det viser sig, at jeg ikke har en reservetingest.
Jeg bestiller en ny. Det tager tid.
Indtil da kan vi ikke stoppe vandet helt,
så de små nuttede dyr skal på lager.
Jeg passer på dem. Det lover jeg.
Sådan. Tæpper, puder, mad og vand.
Tak for alt det, I har…
For alt det, I har gjort, forsøger hun at sige.
Hej, jeg hedder Julietta.
Mine forældre siger, at jeg taler hurtigt.
Hej. Godt, du og familien er okay.
Ja, det er det.
Men jeg savner mit tæppe.
Hvornår kan vi komme hjem?
Det ved jeg ikke. Lonny skal først reparere røret.
Okay. Tak.
-Har du også svært ved at sove? -Ja, jeg er ikke mit royale jeg.
Jeg ser fantastisk ud, som altid, men…
Jeg tænker på vores dovendyr-venner.
Også jeg. Men har de ikke det, de skal bruge?
Jeg føler, at vi begik en fejl. Lad os se til dem.
Lageret er frygteligt. Ingen af os ville bo her.
-Ja, der er intet græs. -Og ingen stjerneudsigt.
Ingen søde, bløde dronter.
Dovendyrene har nok til at overleve,
men de har intet hjem. Vi må hjælpe.
-Ja! -Ja!
Kom ud, dovendyr. Vi finder et bedre sted at bo.
Tak, Ridley!
Undskyld,
at jeg blev overbegejstret.
Vi må finde et sted til dovendyrene. Har I idéer?
Den egyptiske fløj?
Prinsessen har plads, og den er meget finere end et skab.
Jeg er en royalt god værtinde.
Julietta, vil du overnatte i et egyptisk palads?
Virkelig?
Hvad er det?
Jeg har den.
Vent.
Slip. Det er en fælde.
Seriøst, slip nu. Vil du ikke nok?
Jeg slipper så hurtigt, som jeg kan.
Hurtigere. Rummet bliver fyldt med sand!
Det er så blødt. Som mit tæppe derhjemme.
Ja, det er et sjal, jeg fik af mine fædre.
Jeg elsker det, for det passer til en dronning, som mig.
Undskyld.
Det er okay.
Vil du have det her i stedet?
Ridley!
Jeg elsker vores dovendyr-venner,
men det er nok ikke det rette sted.
Der er et meget bedre sted.
Hvor?
Banan, mums.
Hejsa!
Gør ikke det, og rør ikke den! Gå ikke derhen.
Og skræl den ikke!
Hvordan går det her?
Mere pelset end normalt. Det siger lidt.
Undskyld, det er vist heller ikke det rette sted til dovendyrene.
Men der er et andet sted.
Nej, det går ikke.
For mange dovendyr! Jeg kan ikke løbe!
Så glat!
Pas på dernede!
Undskyld, Ridley. Vi prøvede overalt!
Det er håbløst.
Undskyld, at jeg råbte sådan op.
-Men… -Tak, Ridley.
Min familie og jeg går ud på lageret igen.
Nej, det er forkert.
Men der er intet dovendyrvenligt sted på museet.
Det skal gøres dovendyrvenligt.
Vi må prøve igen.
Hør efter, alle sammen!
I havde dovendyrene på besøg, og det gik ikke af flere grunde.
-Nej. -Jeg skal kunne løbe.
Så meget pels.
-Bananerne. -Mine royale artefakter.
Tænk på dovendyrene.
De har forladt deres hjem og deres ting.
Og nu bor de på et mørkt lager.
-Forfærdeligt. -Så frygteligt.
Vi ville hjælpe, men havde ikke hjertet med.
Vi ville ikke forandre vores liv, selvom deres var forandret.
Vi var ikke gode museumsnaboer.
Jeg siger bare, ikke i min have.
Charlotte, den indstilling er problemet.
Nej, jeg mente, ikke i min have,
som består af kviksand. Men jeg er enig med Ridley.
Selv en dronning begår fejl, men hun løser dem også.
Vi hjælper med dovendyrene.
Lad os stoppe dem, før de går ind på lageret.
De nåede ikke langt.
Julietta?
Undskyld det, der skete.
I har opgivet så meget,
så jeg kan også opgive noget.
Virkelig?
Selvfølgelig. Sådan er en god nabo.
Det' lige meget, hvem I er
Det' lige meget, hvor I er fra
Vi er naboer nu, fordi I er her
Og vi er glade for, at I kom
Det er kun fair
At vi hjælper jer
Så I føler jer hjemme
Når vi er sammen, er ingen sure
Naboer her, hvor intet truer
Vi byder jer alle velkommen her
I stedet for at bygge mure
Det er kun fair
At vi hjælper jer
Så I føler jer hjemme
Det er kun fair
At vi hjælper jer
Så I føler jer hjemme
Mind mig om reglerne igen.
Dante. Jeg tegner, og I gætter, hvad det er.
Ja, okay.
Vent, jeg ved det. Det er Rolf.
-Nemlig. -Museum-mayday, nummer to.
Lonny kommer!
Gem jer!
Nå ja, I er ikke hurtige.
Hej Ridley. Jeg har sat den nye rørtingest på.
Dovendyr-udstillingen er så tør som en dinosaurknogle.
-Jeg er god til rør. -Jeg tvivlede aldrig.
Jeg henter dovendyrene på lageret.
-Ja. Jeg gør det. -Tak. Altid så hjælpsom.
-Hørte I den god nyhed? -Ja.
Vi hørte…
Den gode nyhed! Vi glæder os til at komme hjem!
Nej!
-Sejt. -Mine bofæller.
I er lige kommet.
Vi siger bare, at vi vil savne jer.
Hvad med et spil til?
Okay, et spil til.
Dudley, du gætter tegningen.
Jeg ved det. En prik?
Nej, en linje. Krusedulle.
En pind. En pind, ikke?
Dudley…
Tekster af: Mila Tempels