EN NETFLIX-SERIE
På en plats full av mystik
Väcks det förflutna till liv
Där finns historiens hjälte Som manar på med sitt driv
Hon räddar vår framtid
Och det som fanns förut
Hon är hjälten Och stunden är kommen
Ridley Jones
Vågad, djärv och modig
Ridley Jones
Vaktar museet med stolthet
Ridley Jones
Hennes äventyrslusta är smittsam
Dinosaurier och dronter Och astronautapor vid sin sida
Ridley Jones I sin kännetecknande hatt
Ridley Jones
Ingen utmaning är för stor
Hon ger inte efter när hon är rädd
I äventyr är hon beredd
Kastar sig i ett slag
För att rädda vår dag
Ridley Jones
En riddares historia
Hon kommer! Gör er redo!
Jag är så uppspelt att jag storknar!
Jag också, Pedro.
Nedräkning.
Ett, två... tre!
Överraskning!
En garde, era odjur!
Hej. Ursäkta.
Jag trodde att ni var tjuvar som låg i bakhåll.
Vi ville önska lycka till på din stora dag!
Stor dag? Vilken stor dag?
Fred hittade det här i soporna!
Jag har ingen aning om vad det är.
Det är en inbjudan till den årliga hjälteturneringen!
Den är till dig, Ida!
Är du säker på det? Det kanske är till en annan Ida?
Japp, ditt namn står där!
"Ida från första våningen, rotundans väktare,
presentbutikens mästare och tämjare av poleringsmaskinen."
Det är rätt specifikt.
Din dröm sedan du var en liten riddare
har varit att vinna turneringen.
Nu har du chansen att göra det!
Jag måste berätta nåt.
Att du är den största hjälten i mitt rike?
Eller, på museet? Det vet vi.
-Nej, det är inte... -En applåd för hjälten Ida!
Tre jubel för Ida Hon har avslutat varje test
Vem behöver kung Arthur När man har den bästa
Hon räddade Dudley Från spindelns klibbiga nät
Och dräpte draken På andra våningens café
Du är en hjälte, Ida, du är en hjälte
I rotundan Berättar de om hennes bragder
En riddare så modig Att hon ingen springare behöver
Hon rensade lobbyn På elakingar, skurkar och skojare
Räddade grottmän Som gick vilse i grottan
Det klarar vem som helst
Det är ingen stor grej
Du är väldigt skicklig
Du är en hjälte, Ida, du är en hjälte
Fånga mig, hjälten!
Även en graciös men tuff bison som jag,
måste krascha innan man landar bra.
Förlåt att jag svek dig, Fred.
Förlåt för att jag svek er alla.
Jag kastade bort inbjudan.
För att... jag inte är nån hjälte.
Va? Det är du visst!
Jag är lika ringrostig som min rustning.
Jag har inte utfört hjältedåd på länge.
Jag vet inte om jag har det som krävs längre.
Så jag tänker inte delta i turneringen.
Jag måste acceptera att mina hjältedagar ligger bakom mig.
Idag träder jag tillbaka från riddartiteln.
Nej!
Träda tillbaka?
Ska min favoritriddare träda tillbaka?
Men hon är inte ens nåt träd.
Hon ska inte gå i pension.
Ida får inte glömma drömmen om att vinna turneringen.
Jag gillar dina tankar. Vad är uppdraget?
Hjältar kommer ju alltid till räddning.
Vi måste skapa farliga situationer så att Ida kan ingripa!
Då inser hon att hon är en hjälte.
Hästarna stannar inte!
Vi åker rakt över klippkanten!
Hjälp!
Hjälp oss!
Hjälp!
Till räddningen!
Det var så coolt!
Det var det!
Du räddade nybyggarna, Ma och Pa!
Tack vare ditt mod kan vi fortsätta väster
om rotundan.
Det ska finnas fina montrar där.
Nu ska vi bara ta oss över pölen vid fontänen.
Och banditer. Men dem kan jag hantera.
Är du redo för turneringen?
Turneringen? Nej! Jag räddade bara en liten familj.
Storleken är oviktig!
En liten räddning är ändå en viktig räddning!
Det kan en väpnare göra.
Hej då, vagn-folk. Jag önskar er en säker resa.
Om vi ska hjälpa Ida tillbaka,
behöver vi en större räddning.
Lyft, lyft, rät. Så där!
Tusan.
Ida! Vi behöver din riddarkompetens!
Meteorstorm i rymdvingen! Den kommer att förstöra skeppet!
Och en mumie ligger på tågspåren!
Vänta. Det var vår första idé.
Jag menar, Peaches är inne i skytteln!
Vi måste iväg!
Hallå? Ska vi köra på grejen med tågspåren?
Drottning Ismat?
Tack och lov att du är här!
Jag vet inte hur länge mitt skepp kan stå emot meteorstormen!
Vi är ute.
Bra jobbat! En fullträff får vår hjälte!
Du gjorde det!
-Otroligt! -Juras-sick!
Du räddade oss.
Du är en av galaxens största hjältar.
Det var inget.
Det klarar alla med grundläggande träning.
Jag känner ingen som kan göra det.
Du har inte träffat Lancelot.
Jag ska till vattengympan i marinbiologiutställningen.
Farväl, vänner.
Ida tror snart på att hon är en hjälte igen.
Jag känner det! Vi behöver bara en till stor räddning.
En som är läskig!
Och astronomiskt farlig!
Varför tror jag inte på den här planen?
Därför.
Tack för att vi fick låna repet.
Inga problem.
Lämna tillbaka det efteråt.
Repet stöttar upp stjärtfenan!
Repet sitter fast! Känns det bra?
Jag är en fågel utan flygförmåga som hänger över en vulkan.
Vad kan gå fel?
Ingen fara.
Dante drar upp dig om planen inte funkar.
Ja, jag har dig! Oj!
Ingen skada skedd!
Du är ju ingen skadeskjuten fågel.
Strunt samma.
Inta era positioner! Nu ger vi järnet!
Springaren tar drottningen. Och robot. Hurra!
Ida! Vi behöver hjälp!
Dudley besökte fru Sanchez och föll i vulkanen!
Den får snart ett utbrott!
Hjälp! Jag är en dront i nöd.
Men allvarligt, hjälp! Det börjar bli hett här.
Tack, riddare.
Jag höll på att bli friterad.
Det var heroiskt!
-Helt rätt! -Absolut!
Det var rätt hjältemodigt.
Kan jag få din autograf?
Jag har ett meddelande.
Jag, Ida från första våningen,
har bestämt mig för att tävla i hjälteturneringen!
-Hurra. -Härligt!
Heja!
Jag ska hämta mina saker och åka!
Det gjorde ni bra.
Ida trodde att ni hade problem.
Ja, vi var rätt bra.
Gällande vår betalning…
Okej. Varsågod.
Yee-haw!
Vi är rika!
När vi behöver låtsas bli räddade,
kan du ropa på oss.
Ida? Nej! Jag tror att hon har hört oss.
Då känner hon sig nog inte som en hjälte.
Men vi tänker behålla den här!
Ida, vänta! Låt mig förklara.
Det är okej. Det ni gjorde var ädelt.
Men inte verkligt. Jag är ingen hjälte.
Det är du! Det vet vi. Vi ville att du skulle tro på det.
Vi glömde lämna tillbaka det.
Nej! Mina rep!
Se upp där nere!
Vi blir snart valpannkakor!
Spring!
-Se upp! -Fly!
Min bild!
Nej! Pedro!
Du behöver inte fejka katastrofer.
Det är en verklig katastrof! Vi måste rädda Pedro!
Håll ut, lilla pingvin!
Fånga!
Har dig!
Hon gjorde det!
Heja, Ida!
Du räddade mig! Min hjälte!
Det var otroligt!
Tycker ni att jag är en hjälte?
Självklart!
Situationerna var inte verkliga, men dina handlingar var det.
Du tvekar aldrig när det gäller att rädda nån.
Exakt.
Rustningen får vara rostig.
Det som räknas finns inuti rustningen.
Ditt hjärta. Och du, Ida, har hjärta som en hjälte.
Tack, Ridley.
Tack, allihop.
Ni hjälpte mig att minnas vad hjältemod innebär.
Nu ska jag delta i turneringen!
-Ja! -Heja!
Var försiktig!
Du är vår hjälte, oavsett om du vinner eller inte.
Så trofén är ett riktigt bord. Det var oväntat.
Det är den häftigaste jag har sett!
Tack, Pedro. Du får hjälpa mig att polera den.
Tre jubel för vår vän, Ida. En sann hjälte!
Hurra! Hurra! Hurra!
Fånga mig, hjälten!
Ida! Ida! Ida!
Dudleys inferno
-Hej, Dudley! -Var hälsad, fjädervän.
Pierce! Använd inomhusskriet,
så att Lonny inte hittar mig här.
Vänner och fågelfrön, allt en dront behöver.
-Vill ni se showen med mig? -Showen?
Vilken show?
Den där showen!
Dantes vulkan! Den funkar igen!
Vulkanen är lagad och funkar igen!
Ett par dinosaurie-stora strumpor satt fast i den.
-Kör du ner hissen? -Fixar!
Bravo, familjen Jones!
Allt är som vanligt igen.
Nästan som vanligt.
Jag förstår inte hur dronten alltid hamnar på fel ställe!
Så där. Tillbaka där du hör hemma.
Lonny till herr Peabody. Hallå?
Om det inte vore för Lonny skulle jag inte sitta här.
Jag skulle ha frihetens nycklar.
Nycklar…
Herr P? Är du där?
Du är ingen radio. Du är biljettskannern!
Lonny till herr Peabody. De fixade vulkanen!
Lonny!
Det gick fort.
Lås portarna så att jag kan gå hem!
Jag följer dig.
Jag letar... Så många fickor!
Är allt okej, Lonny?
Jag kan inte låsa för jag har tappat bort nycklarna...
För hundrade gången!
Hur ska jag tjäna pengar...
Jag menar, skydda museet om du inte ens kan låsa portarna?
Alla begår misstag.
Därför ger jag Lonny en sista chans.
Hitta dem genast, annars tar jag brickan och scannern!
För då får du sparken!
Sparken?
Jag trivs här på museet.
Jag vet hur det känns.
De kan vara var som helst, så jag måste leta överallt!
Tänk om jag var bra på att leta efter saker.
Dåliga nyheter.
Goda nyheter!
-Vi måste hitta Lonnys nycklar! -Jag tog Lonnys nycklar!
Vänta. Har du dem?
Japp! Lonny sätter mig i montern.
Min ensamma lilla monter.
Men jag är en social fågel.
Hur förändrar Lonnys nycklar det?
För om Lonny får sparken,
så har vi ingen säkerhetsvakt.
Jag är ett geni!
Hon är en del av museet.
Även om hon inte är den bästa vakten.
Hon märkte inte bananerna på kontoret.
Hon måste få tillbaka nycklarna.
Det är det rätta.
Var har du gömt dem?
Följ mig.
Jag gömde dem under mitt bo.
-Är du säker? -De är borta!
Hurra! Jag menar, bu!
Vi måste hitta dem, och snabbt. Spanare, är ni med?
-Jag är med! -Helt med!
Men tänk.
Utan Lonny kan du lämna din monter
och flyga med örnarna när du vill!
Det gör du.
Jag hjälper till. Men jag tänker inte anstränga mig.
Kolla skärmarna i kontrollrummet.
Vi kanske kan hitta dem.
Accepterat!
Hoppla!
Vilket byte!
Vi är rika!
Ridley, jag ser Lonnys nycklar!
Gör er redo för en gammaldags vagnsjakt!
Ma! Pa!
-Stanna! -Vänta!
Vi har visst banditer efter oss.
-Kör mot grottan! -Har dem!
Krasch!
En återvändsgränd.
De kommer ut på andra sidan!
Vi genskjuter dem!
Hoppla!
Sakta i backarna!
Ma? Pa?
Nycklarna tillhör Lonny.
-Hoppsan! -Vi hade ingen aning.
Lonny är trevlig.
Hon hindrar barn från att ta med oss!
Verkligen? Det är snällt.
Mycket trevligare än att bäras till drontmontern.
Varsågod.
Det som är kvar.
Kvar?
De bytte nycklar med två montrar.
-Tror jag. -Vem är först på listan?
Akta hornen.
Lemursons ungar!
Vi behöver nyckeln!
-Här uppe! -Nej!
Den är lemurernas!
Vi försökte. Nu får vi ge upp.
Vi måste leka med dem.
Lemurer!
Kasta långt!
-Superlångt! -Coolt!
Ja! En nyckel klar, en kvar!
Pierce, din gamla mjukis!
Tack för det vackra halsbandet.
Jag vet att du älskar glänsande saker.
Lycklig monter-dag.
-Ursäkta. -Ridley!
Såg du vad fjäderhögen gav mig? Bästa rumskamraten nånsin!
Det är därför jag är här. Nyckeln tillhör Lonny.
Vi måste ge tillbaka den, annars skickas hon på bete.
Men det ser bra ut.
Väldigt trendigt.
Jag vet!
Men jag ger gärna bort nyckeln om Lonny får behålla jobbet.
Jag håller helt med.
Hon torkar alltid bort fingeravtryck från vår monter.
Det visste jag inte.
Lonny kanske inte är så tokig.
Nu har vi alla nycklar.
Nycklar? Hit, nyckel-nycklar!
Göm er!
Lonny!
Goda nyheter! Jag hittade dina nycklar!
Va? Otroligt!
Hurra! Bakdörr, sidodörr, fallucka…
Sa jag "hurra"? Jag menade "buhu".
Vad är det?
Nyckeln till porten saknas fortfarande.
Och det är den viktigaste nyckeln.
Hur hamnade du här igen?
Om jag inte hittar den innan herr Peabody kommer,
blir jag som den östra flygeln.
Historia.
Jag fortsätter leta.
Tack, men det är nog min sista kväll här.
Farväl till huset i trädtopparna
Farväl till den riktiga stora bläckfisken
Jag glömmer dig aldrig
Eller hur jag klappade dig
Men säg inget till min chef
Farväl till den fantastiska presentbutiken
Adjö till de kryptastiska insekterna
Jag är snart ensam Där det inte finns gammal sten
Farväl till er dammiga gamla krukor
Så sorgligt när ett arv tar slut
Farväl, mina livlösa, bästa vänner
Farväl till den sista lilla dronten
Min kompis jag ofta drömmer om
Jag säger adios till mina vänner Jag står så nära
Örnarna som svävar högt ovanför
Farväl till den här platsen jag älskar
Lonny älskar museet.
Så mycket. Hon får inte försvinna.
Vi måste hitta nyckeln!
Kul att du är ombord.
Goda och dåliga nyheter.
Jag har hittat nyckeln.
Bra jobbat! Vänta, vad är det dåliga?
Jag tittade på övervakningsfilmen.
Lonny råkade tappa nyckeln i Dantes vulkan!
-Nej! -Jösses!
Jag har tappat många strumpor i den,
de är svåra att få ut.
Särskilt nu när den frustar ut eld, som vi bisonoxar säger.
Bananer med jordnötssmör!
Herr Peabody körde in på parkeringen!
Nu har vi problem.
Till era montrar.
Jag ska fiska upp nyckeln.
I tid.
Farväl, museet.
Dudley!
Dags för den här drontens svanhopp!
Många stinkande strumpor här.
Oroa dig inte, fröken.
Vi har ett järngrepp på din fågel.
Den får snart ett utbrott!
Dudley, kom ut!
Ma, Pa! Gör er grej!
-Hoppla! -Hoppla, hästarna!
Åh, nej!
Dudley, är du okej?
Nu är jag det!
Den sista nyckeln.
Lonny? Släpp in mig!
Herr Peabody är här!
Och nästa utbrott!
Ta min hand!
Okej, Lonny.
Visa nycklarna. Annars visar jag dig ut.
Herr P…
Varsågod!
Allihop! Här.
Jag kan inte fatta det.
Inte jag heller.
Så Lonny får behålla sitt jobb. Eller hur?
Tills nästa gång hon tappar bort nycklarna!
-Då så! -Bisoniskt!
Bra jobbat med Lonny.
Passet, tack.
För att ha hjälpt en annan museumvän...
...en stämpel!
Jag hade inte hittat Lonnys nycklar utan dig.
Den är till oss båda.
Vad fick dig att hjälpa Lonny till slut?
Som den sista av mitt slag,
vet jag hur ensamt det kan vara tills man hittar hem.
Lonny hör hemma med oss på museet.
Jag fattar inte hur dronten flyttas.
Han är verkligen unik.
Det är ni båda två.
Jag har hittat en ny bästis.
Vi kanske båda är unika,
men vi är av samma skrot och korn.
Undertexter: Sarah Wallin Bååth