EN NETFLIX-SERIE
Et sted fyldt med mysterier
Hvor fortiden er i live
Her er en historiehelt
Som er klar til at trives!
Hun redder vores fremtid
Og beskytter fortiden
Hun er en helt Hvis tid endelig er kommet
Ridley Jones!
Tapper og modig og brav
Ridley Jones!
Vogter museet med stolthed
Ridley Jones!
Hendes eventyrlyst smitter
Dinoer og dronter Og astronautchimpanser har hun med
Ridley Jones!
Hun bærer altid sin fedora
Ridley Jones!
Ingen udfordring er i vejen
Hun lader ikke frygten styr'
Hun brillerer på eventyr
Svinger ind i sagen Og redder dagen
Ridley Jones!
En ridderhistorie.
Hun kommer! Gør jer klar!
Jeg er helt vanvittigt spændt!
Også mig, Pedro.
Jeg tæller.
En, to, tre!
Surprise!
En garde, I bæster!
Hej. Jeg beklager.
Jeg troede, det var en flok onde tyveknægte.
Nej, bare os.
-Held og lykke med den store dag. -Stor dag? Hvilken stor dag?
Fred fandt den i skraldespanden.
Jeg aner ikke, hvad det kan være.
En invitation til den årlige rundbord-helteturnering.
Og den er til dig, Ida!
Er du sikker på, at det er mit navn? Det er måske en anden Ida?
Ja, dit navn står lige der.
"Ida fra Første Etage, Rotundens bevogter,
Gavebutikkens mester og Lonnys gulvbuffers tæmmer."
Det er ret specifikt.
Vi ved, det var din drøm som lille ridder at vinde førstepræmien i turneringen.
-Nu får du endelig chancen. -Jeg må fortælle jer noget.
At du er den største helt i mit rige? Eller, på museet. Det ved vi.
-Nej, ikke det. -Et bifald for Ida, en sand helt.
Tre råb for Ida Hun klarer hver en test
Hvem har brug for Kong Arthur Når hun er bedst?
Hun reddede Dudley I et klistret edderkoppespind
Og dræbte dragen Som i cafeteriet slap ind
Du er en helt, Ida, du er en helt
Alle i rotunden taler om hende
En modig ridder, alle her vil kende
Hun tømte lobbyen For skurke og slemme mænd
Og reddede huleboere Som fór vild i deres hjem
Alle kunne gøre det, føler jeg
Tro mig, det er let som en leg
Det er ingen leg
Du er en helt, Ida, du er en helt
Hej, helt, grib mig!
Ja. Selv en yndefuld, men sej bison som mig
styrter nogle gange, før det lykkes.
Undskyld, jeg svigtede dig, Fred. Jeg svigtede jer alle.
Jeg smed selv invitationen væk,
for jeg er ingen helt.
Hvad? Jo, du er!
Min rustning er rusten, men det er jeg også.
Jeg har ikke været heltemodig så længe.
Jeg ved ikke, om jeg stadig kan.
Derfor deltager jeg ikke i turneringen.
Jeg må acceptere, at mine heltedage ligger bag mig.
I dag trækker jeg mig tilbage som ridder.
-Nej! -Trækker dig tilbage?
Trækker min yndlingsridder sig tilbage?
Men hun trækker intet.
Det sker ikke. Jeg stopper det.
Ida har altid drømt om at vinde turneringen.
Jeg kan lide din tankegang. Hvad er missionen?
Helte redder altid folk, ikke?
Vi skaber farlige situationer, så Ida kan redde dagen.
Så indser hun, at hun er en helt.
-Hestene vil ikke stoppe! -Vi kører ud over skrænten!
Hjælp!
Hjælp os!
Hjælp!
Til undsætning!
Det var så fedt!
Det var det!
Ida, du reddede nybyggerne, Mo og Fa!
Hej. Takket være dit mod kan Ma og jeg fortsætte mod vest
i rotunden.
Der er fine udstillinger derude.
Nu er det største problem kun springvandet.
Og banditter. Men jeg kan klare dem.
-Nå, deltager du i turneringen? -Turneringen? Nej.
Jeg reddede bare én lille familie.
-Størrelsen er irrelevant. -En lille redning er også vigtig.
En væbner havde klaret det.
Farvel, små vognfolk. Fortsat sikker rejse.
Hvis vi skal hjælpe Ida, kræver det en større redning.
Træk, træk, gennem. Og sådan!
Øv, altså.
Ida! Vi har brug for dine seje ridderevner.
En meteorstorm i Rummet! Den ødelægger rumfærgen!
Og en mumie er bundet til togsporene! Vent. Det var den første falske redning.
Jeg mener, Peaches er i rumfærgen!
Sig ikke mere. Vi må løbe!
Hallo? Skal jeg stadig bindes til togsporene?
Dronning Ismat?
Saturn-godt at se dig, Ida.
Min færge kan ikke holde til den ægte meteorstorm.
-Det var dem. -Godt klaret. Helten scorede en homerun.
-Du klarede det, Ida! -Juras-sygt!
Du reddede mig og færgen. Du er én af de største helte i galaksen.
Det var ingenting. Det ville enhver med dragedrabstræning kunne klare.
-Jeg kender ikke andre, der kan det. -Du har aldrig mødt Lancelot.
Se klokken. Jeg skal til vandaerobic i havbiologiudstillingen.
Farvel, venner!
Vi overbeviser snart Ida om, at hun er en helt.
Jeg kan mærke det. Vi mangler bare en sidste stor redning.
Én, som er skræmmende!
Og astronomisk farlig!
Hvorfor kan jeg ikke lide planen?
Derfor!
-Tak, fordi vi må låne rebet, fru S. -No problemo.
Bare returnér det, når I er færdige.
Rebet giver min hale ekstra støtte.
Rebet er sat fast. Klar, Dudley?
Selvfølgelig. Jeg kan ikke flyve og hænger over en vulkan.
Jeg er helt klar.
Bare rolig, Dante henter dig, hvis planen ikke lykkes.
Ja, jeg har dig. Hov!
Ingen skade sket!
Ingen skadefugl. Fordi du er en fugl!
Glem det.
Stil jer klar. Nu starter helteforestillingen.
Ridderen tager dronningen og robotten. Hurra!
Ida, du skal hjælpe os!
Dudley besøgte fru Sanchez og faldt ned i vulkanen!
Den går i udbrud om lidt!
Hjælp. Jeg er en dronte i nød.
Men seriøst. Hjælp, det er varmt!
Tak, Deres Ridderlighed. Jeg blev næsten friturestegt.
Det var heltemodigt!
-Du er sej! -Helt sikkert!
-Det var nok ret heltemodigt. -Kan du skrive under her?
Hør! Jeg har en meddelelse.
Jeg, Ida fra Første Etage, vil deltage i helteturneringen!
-Hurra! -Fedt!
Sådan!
Jeg samler mine ting og rejser derhen!
I klarede det godt.
Ida troede, I havde problemer.
Ja, vi var ret gode.
Angående vores betaling…
Ja. Værsgo.
-Yee-haw! -Vi er rige.
Hvis vi skal falsk-reddes igen, så kald bare.
Ida? Åh, nej. Hun hørte os vist.
Ikke godt. Så føler hun sig ikke som en helt.
Men vi beholder mønten.
Ida, vent! Lad mig forklare.
Det er okay. Det var ædelt af jer. Men det var ikke ægte. Jeg er ingen helt.
Jo, du er. Det ved vi. Du skulle også vide det.
Hovsa. Det skal returneres.
Åh nej, mine reb!
Pas på dernede!
Vi bliver til hvalhalepandekager! Løb for livet!
-Pas på! -Løb!
Mit billede!
-Åh nej, Pedro! -Ikke flere falske katastrofer, Ridley.
Den er ikke falsk. Den er ægte. Vi skal redde Pedro!
Hold ud, lille pingvin!
Grib, Lady Jones!
Fik dig!
-Hun klarede det! -Sådan, Ida!
Du reddede mig! Min helt!
Det var utroligt!
Synes I, at jeg er en helt? Selvom det ikke var ægte før?
Selvfølgelig!
Situationerne var ikke ægte, men det var dine handlinger.
Ja, du rider lige mod faren for at redde andre.
Præcis.
Din rustning er rusten.
Men det, som gør dig til en helt, er gemt under den.
Dit hjerte. Og du, Ida, har et hjerte som en helt.
Tak, Ridley.
Tak, alle sammen.
I fik mig til at huske, at jeg er en helt.
Undskyld mig, jeg har en turnering!
-Ja! -Gå amok!
Pas på!
Husk, at uanset om du vinder, så er du vores helt.
Wow, du vandt et bord. Det forventede jeg ikke.
Den sejeste præmie, jeg har set!
Tak, lille Pedro.
Kom og hjælp med at polere det.
Tre råb for vores ven, Ida. En sand helt!
Hurra, hurra, hurra!
Hej, helt, grib mig!
Ida!
Dudleys inferno.
-Hej, Dudley! -Vær hilset, fjerven.
Pierce! Tal stille, så Lonny ikke ser, at jeg hygger mig herinde.
Venner og fuglefrø gør en ensom dronte glad.
Skal I se forestillingen?
-Forestilling? -Hvilken?
Forestillingen!
Dantes vulkan! Den virker igen!
Vulkanen er repareret og klar.
Der sad nogle dinosokker fast i den.
-Sænker du liften, Ridley? -Ja!
Bravo, Joneser! Alt er ved det gamle igen.
Næsten ved det gamle.
Jeg ved ikke, hvordan dronten ender her hver nat.
Sådan, lille ven. Du hører til her.
Lonny til hr. Peabody. Hallo?
Hvis Lonny ikke var her, sad jeg ikke alene her.
Jeg ville have nøgler til min frihed! Nøgler…
Hr. P? Er du der?
Du er ikke min radio, men min billetscanner!
Lonny til Peabody. Joneserne har repareret vulkanen.
-Lonny? -Det var hurtigt!
Lås nu, så jeg kan komme hjem.
Jeg følger dig ud.
Jeg leder… Så mange lommer!
Alt i orden, Lonny?
Ja, jeg kan bare ikke låse, for mine nøgler er væk
for 100. gang.
Hvordan kan jeg tjene penge,
eller, beskytte museet, hvis du ikke kan låse døren?
Alle begår fejl, hr. Peabody.
Derfor får Lonny én chance til.
Find dem, før jeg er tilbage, ellers ryger skiltet og billetscanneren!
For du bliver fyret!
Fyret?
-Men jeg hører til på museet. -Jeg kender følelsen.
Nøglerne kan være hvor som helst, så jeg skal lede overalt!
Gid, jeg også var god til at finde ting.
Dårligt nyt.
Godt nyt!
-Vi må finde Lonnys nøgler. -Jeg tog Lonnys nøgler!
Vent. Har du dem?
Ja! Lonny sætter mig altid tilbage i min ensomme, lille udstilling.
Men jeg er en social fugl.
Så hvordan ændrer Lonnys nøgler det?
Fordi hvis Lonny bliver fyret, har museet ikke længere en vagt.
Jeg er et geni!
Lonny hører til museet.
Selvom hun ikke er verdens bedste vagt.
Hun har ikke set bananlageret på kontoret.
Lonny skal have nøglerne, ellers bliver hun fyret.
-Det er det rette at gøre. -Hvor er de, Dud-mand?
Følg mig. Jeg gemte dem under mit rede.
-Er du sikker? -Nøglerne er væk!
Juhu! Jeg mener, øv!
Vi skal finde dem hurtigt!
-Øjne, er I med? -Jeg er med!
-Helt med. -Men tænk bare.
Uden Lonny må I forlade dronteudstillingen og tage flyvetimer hos ørnene.
-Kun du gør det. -Okay, fint. Jeg hjælper. Men kun lidt.
Peaches, tjekker du skærmene? Vi kan måske se, hvor nøglerne er.
Mission accepteret.
Yee-haw!
-Sikken tur! -Vi er rige!
Ridley, jeg kan se Lonnys nøgler!
Gør klar til en gammeldags vognjagt!
Mo! Fa!
-Stop! -Vent!
Vi bliver jagtet af nogle banditter.
-Ind i grotten! -Har dem.
Styrt!
Peaches, en blindgyde.
-Kanalen ender rundt om hjørnet. -Stop dem ved passet.
Yee-haw!
Stop hestene!
Mo? Fa?
Nøglerne tilhører Lonny.
Du godeste! Det anede vi ikke!
Lonny er flink. Hun forhindrer børn i at tage os med hjem.
Gør hun? Det er sødt af hende.
Sødere end altid at bære mig hjem igen.
Værsgo. Dem, der er tilbage.
Tilbage?
Ifølge Mo og Fas liste byttede de nøgler med to udstillinger.
-Tror jeg. -Hvem står øverst på listen?
Pas på hornhåret.
Lemurbørnene! Børn, vi skal bruge nøglen!
-Heroppe! -Nej!
Den er lemurernes!
I hørte ham. Den er lemurernes. Vi forsøgte. Kom, folkens.
Vi skal bare lege med dem. Lemurer! Langt. Rigtig langt.
-Det er langt. -Du er vild.
Ja! Én nøgle til, én tilbage.
Pierce, hvor er du sød.
Tak for den smukke halskæde.
Jeg ved, at du elsker ting, der skinner.
-Glædelig udstillingsårsdag. -Undskyld mig.
Ridley! Se, hvad fjerbunken gav mig.
Verdens bedste bofælle!
Derfor er jeg her.
Nøglen tilhører Lonny.
Hun skal have den, så hun ikke bliver sendt på græs.
Men det ser godt ud.
Moderigtigt, Flo.
Det ved jeg alt om.
Men jeg giver den gerne tilbage, hvis Lonny beholder jobbet.
Jeg er helt enig.
Hun fjerner altid børnenes chokoladefingeraftryk.
Det vidste jeg ikke.
Lonny er måske ikke så slem.
Nu har vi alle nøglerne.
Nøgler. Her, nøgler.
Gem jer!
Lonny!
-Godt nyt! Vi, jeg fandt dine nøgler! -Hvad? Det er utroligt!
Juhu! Bagdør, sidedør, fældedør…
Sagde jeg juhu? Jeg mente øv.
Hvorfor?
Nøglen til hoveddøren er her ikke, og det er den vigtigste nøgle.
Hvordan havnede du herinde igen?
Finder jeg den ikke, før hr. Peabody er tilbage,
ender jeg som museets østfløj.
Historie.
-Bare rolig, jeg leder videre. -Tak, men det er nok min sidste aften.
Farvel til huset i trætoppene
Farvel til den store blæksprutte
Jeg vil aldrig glemme dig
Og hvordan jeg aede dig
Men sig det ikke til min chef
Farvel til den fantastiske gavebutik
Adieu til de ækle insekter
Jeg er snart alene Uden gamle stenpotter
Farvel, støvede gamle krukker
Hvor trist, når en arv ender!
Farvel, mine livløse bedste venner!
Farvel til den sidste lille dronte
Min ven, jeg ofte drømmer om
Jeg siger adios til mine venner Jeg er så tæt på
Ørnene, der svæver højt oppe
Farvel til det sted, jeg elsker
Lonny elsker museet.
Så højt. Jeg kan ikke lade hende gå.
-Vi må finde Lonnys sidste nøgle! -Godt, du er enig.
Jeg har godt og dårligt nyt.
Godt: Jeg fandt nøglen.
Godt klaret! Hvad er det dårlige?
Jeg så overvågningsvideoerne.
Lonny tabte en nøgle ned i Dantes vulkan!
-Åh, nej! -Uha!
Jeg har tabt mange ting derned, mest sokker, og de er svære at få op.
Især nu, hvor den pruster ild igen, som vi bisoner siger.
Varm banan med jordnøddesmør! Hr. Peabody har lige parkeret!
Vi har royale problemer.
Gå hjem, alle sammen. Jeg henter udstyr og fisker nøglen op.
Bare jeg når det.
Farvel, museum.
Dudley!
Dronten udfører et svanedyk!
Der er mange stinkende sokker hernede.
Bare rolig, lille ven.
Vi har et jerngreb på din fugl her.
Åh nej, den går i udbrud.
-Dudley, kom op! -Mo, Fa, gør det!
-Yee-haw! -Hyp hyp, mine heste!
Åh, nej!
Dudley, er du okay?
Det er jeg nu.
Den sidste nøgle.
Lonny? Luk mig ind!
Det er hr. Peabody.
Og den går i udbrud igen!
Tag min hånd!
Okay, Lonny.
Vis mig nøglerne, eller jeg viser dig døren.
Faktisk, hr. P…
Her.
Alle sammen! Lige her.
Jeg fatter det ikke.
Heller ikke jeg.
Må Lonny så beholde jobbet?
Ja, indtil hun mister nøglerne igen.
-Okay! -Bisontastisk!
Godt klaret med at hjælpe Lonny. Dit pas, skat.
Du hjalp en anden, som elsker museet.
Du får et stempel.
Det var ikke gået uden dig, Dudley. Stemplet er også til dig.
Men hvorfor ville du hjælpe Lonny?
Jeg er den sidste af min art, som I måske ved,
og jeg ved, det er ensomt ikke at høre til et sted.
Og Lonny hører til hos os på museet.
Hvordan slipper den dronte ud?
Han er virkelig enestående.
Det er I begge to.
Jeg har en ny bedste ven.
Vi er begge to enestående,
men vi flyver i flok.
Tekster af: Mila Tempels