EN NETFLIX-SERIE
På en plats full av mystik
Väcks det förflutna till liv
Finns en hjälte av historik
Som manar på med sitt driv!
Hon räddar vår framtid
Och det som funnits förut
Hon är hjälten Och stunden är kommen till slut!
Ridley Jones!
Vågad, djärv och modig
Ridley Jones!
Vaktar museet med stolthet
Ridley Jones!
Hennes äventyrslusta är smittsam
Dinosaurier och dronter Och astronautapor vid sin sida
Ridley Jones!
I sin kännetecknande hatt
Ridley Jones!
Ingen utmaning är för stor
Hon ger inte efter när hon är rädd
I äventyr är hon alltid beredd
Kastar sig i ett slag
För att rädda vår dag
Ridley Jones!
Ingen svans på rosor.
Hej, mormor!
Ridley, du börjar bli bättre på lianen.
Jag börjar få häng på det.
Vad har du i lådan?
Vilka krukor.
Från alla världens hörn!
Var försiktig. Krukorna är väldigt sköra.
Oroa dig inte, jag är alltid försi…
Nästan alltid.
Vad är det till?
Vår nya krukmakeriutställning!
Jag bygger en monter och ska sätta in verken efteråt.
Jag skulle behöva en extra hand. Sugen på att hjälpa till?
Verkligen? Jag? Ja, gärna!
Jag gör det. Tack.
Jag vill svinga i en lian av glädje, men det ska jag inte.
För många sköra saker.
Hoppsan! Kan inte ta med den nånstans. Fast, det måste jag ju.
-Hej, allihop! -Hej, solstrålen.
Gör ni om trädkojan? Jag älskar ommöbleringar.
Nej! De här är till den nya utställningen,
som jag, Ridley Jones, hjälper mormor med.
Vänta en stegosekund. Vi kan också hjälpa till!
Jag älskar nya utställningar.
Det blir ett Spanarna på museet-uppdrag.
Kom igen, "Span" på tre. Ett…två…
Ralph blir så uppspelt.
Ni vet hur svansar är.
Det är nog ingen bra idé att Dante hjälper till.
Krukorna är helt unika och mycket sköra.
De måste hanteras med försiktighet. Och Dante…
Kom hit, Ralphie! Kom hit!
Ja, han är en hejare på att välta saker.
Som museets beskyddare måste jag göra det bästa för krukorna.
Så talar en äkta Jones-kvinna.
Jag ska nog hjälpa mormor på egen hand. Ett jobb för familjen Jones!
Vi kan inte lämna dig! Vi är Spanarna på museet.
Alla för en snubbinna och en snubbinna för alla!
Se upp!
Din svans är helvild.
Brädvurpa!
Spanare, kom hit.
Någons svans måste tämjas innan han får komma nära krukorna.
"Någon"? Vem då? Det är jag, va?
-Nej, det är Dante! -Det borde jag ha fattat.
-Men Dante är en del av oss. -Därför ska vi hjälpa honom.
Vi ska visa honom hur man är försiktig.
Bisonisk idé! Kom så berättar vi.
Vänta! Han kan bli sårad om det bara gäller honom.
Sant. Som dront vet jag hur det är att vara avvikande.
Dags att få ordning på den nya utställningen!
Coolt, elverktyg!
Vänta! Vi får inte gå in än.
Först måste vi träna, som team.
Träna?
Narras du med mig?
Vad behöver man för träning för att flytta krukor?
Ojsan!
Vi behöver någon som kan hantera en stor svans.
Och jag vet vem som har störst svans på hela museet!
Fru Sanchez vet allt om att hänga över ovärderliga föremål!
Hon kan visa hur man är försiktig.
Det kan jag.
Hitta flytet.
Var ett med din svans.
Och prova ett: "Ohm"…
Om man inte har en svans då?
Flyt då bara med.
Jag känner flytet.
Nu känner jag det inte!
Det är bara mormors borr!
Jag spårar ur!
Det här var nog inte den pose vi sökte.
-Behövs detta verkligen, prinsessan? -"Drottning." Och ja.
Som drottning, och moderiktig,
är jag rätt mumie att lära Dante om poser och hållning.
Vi måste röra oss runt krukorna med respekt. Det är hållning.
Och gör det alltid i stil, om du har chansen.
Så poserar man.
Sånt händer aldrig i min monter.
Balansera rullarna på huvudet
och prova på "Följ den gamle egyptiern".
Upp med hakan. Bak med axlarna. Och svassa. Och vänd.
Och svassa. Och vänd!
Visa er bästa mumie-leende.
Jag blir mumielindad!
Posering var nog inget steg i rätt riktning.
Ni känner mig alla som en tuff best…
Den sötaste av alla.
Det där hörde jag inte.
Men jag är även lätt på foten. Eller hovarna!
Det hjälper mig att inte krossa saker när jag klampar runt.
Hur ska vi vara lätta på hoven om vi inte har några?
Genom att följa mina hemliga bisoniska danssteg.
Följ mig i spåren.
Hov till vänster, cha-cha-cha! Hov till höger.
Och snurra och ryt!
Ryt! Cha-cha-cha!
Vänta! Min svans cha-cha-cha:ar åt fel håll!
Min bisoniska danskurs passar visst inte nybörjare.
Houston, det är dags för lite träning. Över!
Astronauter må vara kända för att skjutas upp i raketer,
men vi har även finslipat vårt sätt att gå i tyngdlöshet.
Vad kan vara bättre för att jobba med ömtåliga saker?
Att stå stilla. Det gör jag alltid i farliga situationer.
Ja!
Nej, Dante!
Ledsen, det var min svans!
Den är på väg mot krukorna. Dante, ge mig brädan.
-Vilken röra. -Åh, nej!
Jag städar upp vid krukorna.
Vi menar att vi ska städa.
Sätt du dig bara. Långt från krukorna.
Okej, då.
Det är inte där det händer saker, men om du vill det så…
Det är mitt fel att museet är en enda röra.
Jag tror att jag är problemet!
Inte undra på att de ville bli av med mig.
Hur ska jag skydda museet när jag har sönder det?
Det är visst bara du och jag nu, Ralph.
Det står visst klart Utan att tjafsa loss
De klarar sig bättre utan oss
Vi är alltid i vägen På ett gigantiskt sätt
Så nu är det bara jag och du
Och inget kan dela på dessa tu
Vi ska hitta en bättre plats Där du kan få distans
För från och med nu Är det bara jag och min svans
Så jag ska gå dit ingen annan Hittar mig
För jag vet att du Alltid är bakom mig!
Vi är fästa vid varann Det går aldrig bort
Vi hänger ihop, i vått och torrt
Och det finns ingen chans Att jag tappar min balans
Från och med nu Är det bara jag och min svans
Jag älskar dig, kompis!
Hur går det med sittandet, Dante?
Det är hans halsduk.
Dante tar aldrig av sig den. Varför skulle han göra så?
Han kanske inte känner sig delaktig längre?
Jag måste ställa allt tillrätta.
Förlåt för oväsendet.
Den här utställningen kräver visst en lufttrycksborr.
Låter det där som…
Rusning!
Hjorden blev säkert skrämd av borren.
Krukorna får inte pulveriseras!
Skydda krukorna!
Det lät som Ridley.
Jag borde titta till henne. Fast jag skulle bara göra det värre.
Nej, mina vänner behöver mig, med eller utan svans!
Krukorna kommer att skakas i bitar. Jag med!
-Det ska jag förhindra! -Du kom tillbaka!
Ursäkta! Sök skydd. Det är svansdags!
Var ett med svansen. Sträck på dig, mumieleende.
Och ryt, cha-cha-cha!
Och stå still.
Han stod bara still! Som jag. Det fungerade!
Du klarade det!
Snyggt!
Jag hjälper gärna till. Även om jag inte kan vara Spanare.
Vänta. Jag måste säga något.
Träningen var avsedd att tämja din svans.
-Men bara för att du är vår vän. -Vi vill att du ska vara en del av teamet.
-Trots min bråkstake till svans? -Vi har alla nåt vi tampas med.
Jag lär mig fortfarande hur man är museets beskyddare.
Jag kanske är för stor och tuff.
Eller så är jag för söt och för gullig.
Och mina ben viker sig varje gång jag flyger för högt.
Det ska inte få sära på oss. Vi är starkare ihop.
Alla för en snubbinna och en snubbinna för alla.
Just det. Kom hit.
Förlåt att jag inte sa sanningen, Dante.
Från och med nu ska alla vara ärliga. Det är goda beskyddare och vänner.
Det låter kritagrymt.
Den här lånar jag ut från min egen samling.
Jag hade rena strumpor i den.
Vad fin.
Jag har en perfekt plats för den.
Men hur ska jag få upp den?
En svansdans.
Keramikutställningen är klar!
Då har du förtjänat en ny stämpel!
Pass, fröken Ridley Jones.
Det hade aldrig gått utan dig.
Och inte utan mina vänner. Eller svansarna.
Tunnelseende.
Hej, mamma! Herr Peabody!
-Hej, Rids! -Vilken röra!
Vad i helsike är det här?
Mambrinos gyllene hammare.
Akta! Den är tung.
Så, varför är allt på golvet?
Inventering. Vi måste räkna av alla museumföremål
så att inget är försvunnet.
Varenda föremål.
Från tunga hammare till minsta fossil.
Jag måste få veta hur värdefullt… Jag menar, lärorikt, museet är.
Jag förklarade att det är svårt att göra inventeringen på en natt.
Och det måste vara klart till imorgon, annars anställer jag nån som fixar det.
Det tar hela natten bara att bocka av sakerna jag kan hitta.
Finns det saker du inte hittar?
Den här meteoriten och en gammal cykel.
Och nåt som vi aldrig hittat.
Basebollen som gjorde den första helrundan.
Det blir omöjligt att hitta allt till imorgon bitti.
-Inte med min hjälp. -Och vår.
Ja! Bra timing.
Vi har ett episkt uppdrag åt Spanarna på museet.
Operation Hjälp mamma hitta alla saker på långa listan.
Hurra!
Nu kör vi.
Men var ska vi börja?
Vad sägs om prinsesskronan?
"Drottning" och håll hovarna borta från smyckena.
Vi kan väl ta de försvunna sakerna?
Så du kan fokusera på resten.
Ridley, bra idé.
Okej, under åren
har museets beskyddare fört anteckningar.
Kartorna visar var cykeln, meteoriten och basebollen fanns
innan de försvann.
Tack för hjälpen. Vi skyddar museet ihop.
Bisoniskt val!
Vi delar upp oss i kompispar.
-Dante, gå med Peaches… -Helgrymt!
-Dudley, du och jag. -Jag är din vingman!
Då återstår Fred och Ismat.
-Jag leder! -Följ mig!
Fred? Jag är född till att vara ledare, så jag borde hålla kartan.
Ledsen, prinsessan,
men som hjordens tuffaste bisonoxe, borde jag ha den.
Kom ihåg, kompispar.
Så, var kompisar om kartan!
Okej, Spanarna på museet, iväg!
Bered väg för bisonoxen!
Menar du "drottningen"?
Enligt kartan ligger basebollen högt uppe.
Och vad är en av de högsta platserna i rotundan?
Hallå där!
Hej, fru S! Har du sett en baseboll på sistone?
Hennes kunglighet tror att den är här. Får vi se efter?
Varsågoda.
Men jag borde varna er,
min svans är mycket…
-Mina bandage! -Mina horn!
…kittlig!
Basebollen kan inte vara här.
Ge mig kartan, jag har en bättre idé.
Rymdskeppet? Peaches skulle nog veta om hon hade en baseboll på taket.
Kanske inuti skeppet.
-Öppnar den bagageluckan? -Nej! Det är uppskjutningsknappen!
Fyra, tre, två
ett, uppskjut…Struntsamma.
Du skulle ju inte röra!
-Det var värt ett försök. -Inte med risken att hamna i rymden!
Jag hörde ett ljud! Och en explosion.
Och skrik.
Är allt okej?
Kompisparet funkar inte för vi är inte kompisar.
Det är vi överens om. Får vi jobba ensamma?
Varför då?
Se bara på oss Du torde kunna se
Vi är så olika Som vänner kan bli
Jag trivs på stäppens gräs
Och jag gillar en torr ökenterräng
Jag är så fin i kanten
Jag är tuff och stark
Vi är för olika För att komma överens
Det konstigaste par du nånsin sett
Hon är en prinsessa
Jag är drottning!
Mina faraovänner ligger under jord
Jag är hellre med min favorithjord!
Vi kan inte sjunga duett
Behöver vår egen låt
Vi är för olika För att komma överens
Det är inget nödrop
Vi kan bara inte jobba ihop
Jag har alltid rätt
Jag har aldrig fel
Vi är för olika För att komma överens
Vi kommer aldrig överens
Ni två är olika.
De mest olika vänner jag har träffat.
Men ni kan väl ändå hitta en baseboll ihop?
Jag måste till Dudley, men försök. För mig och mamma?
-Okej då. -För er två.
Vänta en mumie.
Spetsen på pyramiden brukar peka uppåt.
Du höll kartan upp-och-ner!
Nej, det var du.
-Basebollen är inte ovanför, utan… -Nedanför!
Enligt kartan finns det en hemlig dörr i stammen.
-Precis… -Här!
Bisoniskt!
Mumi-mumma!
Tänk att den har legat bland hittegodset.
Hit med fjädrarna.
Detsamma. Du är den bästa kompisen som finns.
En klar, två kvar.
Det fixar vi.
Så många korridorer och jag vet inte var basebollen finns.
Men om jag måste gissa…
Dags för bisonsinnet. Det har aldrig fel.
-Vi går… -Hitåt!
Kartan!
-Du rev itu den! -Bra jobbat, prinsessan.
Snyggt, buffeln.
Jag är bison. Det är en viktig skillnad. Det här funkar inte.
Vi gav det en chans,
men den här bisonoxen ger sig ut på egen hov.
Samma här!
Jag är mumieledare, inte mumieföljare.
Försiktigt.
Om korridorerna är som min pyramids, är de fulla av fällor.
Fälla! Eller jättestark fläkt.
Oavsett…
Tänk att jag säger det här, men jag skulle behöva en stark bison nu!
Jag ser inte ett smack.
Önskar att Ismat var här med sin glödande skalbagge.
Vad såg du? Spindelzombier?
Värre! En återvändsgränd!
Ta kartan. Var ledaren. För gott.
Allvarligt?
Ja. Vi kommer ingenstans.
Och drottningar kan korridorer.
Min utställning har 50. Låt oss hitta basebollen nu.
Här står det att bollen sist sågs i lagerrummet.
Tomt!
Och spaken är det enda som finns här.
Basebollen!
Ta den!
Beställde nån en cool gammal hoj?
Den låg i Amazonas-montern.
Där ser man! Dino-apa-kompis-bump.
Fantastistk!
Men basebollen fattas ännu.
Och två vänner. Undrar var Fred och Ismat är?
Sopnedkastet? Verkligen?
Soporna är det perfekta slutet på vårt uppdrag.
-Det kan inte bli värre. -Jo, det kan det visst!
Tänk inte ens på att trösta mig med en kram just nu.
Detsamma. Jag behöver ingen modig vän.
Hör ni det där?
Har trädet en hemlig dörr?
Vad coolt!
Du ska veta att jag alltid beundrat dina danssteg.
Och jag vet att du är en drottning!
-Det är Ismat och Fred! -Säker?
-De verkar vara i fara! -Eftersom de låter panikslagna?
Eller för att de är snälla? Men vi borde rädda dem.
Vår rusning är nog över. Jag är glad att jag delade den med dig.
Det var en ära att få vara din vän.
Ridley?
-Vi kramades inte! -Okej?
Ni kan använda brädan för att klättra ut,
men bara om ni jobbar ihop.
Upp, min drottning.
-Och håll den här. -Tack, Fred.
-Fred! -Vi ska få ut dig!
Okej, koppla samman armar och fjädrar.
Jag når dig inte!
Ismat.
Om inte… Ta min krona!
Skulle jag inte hålla hovarna borta?
Jag befaller dig, som din drottning och vän.
Dra nu!
-Episk räddning! -Nära ögat!
Vi lyckades.
Ni hittade meteoriten och cykeln. Men var är basebollen?
Menar du den här?
Dra på rymdapans trissor.
-Då är… -Museets inventering klar.
Då är väl allt här.
Nu vet jag om något försvinner. Jajemän!
Jag missar inget.
Det var meningen.
Det var inte meningen.
Tack, Spanarna. Det hade aldrig gått utan er hjälp.
Pass, fröken Ridley Jones. Du har förtjänat en inventeringsstämpel.
Tack, mamma! Det var nära ögat.
Förlåt, Ridley.
Trots att vi var ett par försökte jag göra allt själv.
Samma här.
Vi är faktiskt ett bra team när vi samarbetar.
Tillsammans är ni en riktig fullträff.
-Absolut! -Så klart!
Ismat, du vet allt jag sa i sopnedkastet?
Jag vet att du inte menade det.
Fast det gjorde jag.
Jag menade mitt med. Det är bra att vara ett udda par.
Tänk att du lät mig röra kronan!
Det var en engångsgrej!
Bort med hovarna!
Undertexter: Tomas Lundholm