A NETFLIX SOROZATA
Egy titokzatos helyen Hol a múlt életre kél
Újjáéled a történelem Hősünk kalandra kész
Megmenti a jövőnket Múltunkat oltalmazva
Végre eljött az ő pillanata
Ridley Jones ! Bátor, merész és vakmerő
Ridley Jones ! A múzeumot őrzi nagy gonddal
Ridley Jones ! Kalandvágya fertőző
Dínókkal, dodókkal és űrhajóscsimpánzokkal
Ridley Jones ! Fején jellegzetes kalapja
Ridley Jones ! Semmi sem állhat útjába
Sosem enged a félelemnek A kaland a lételeme
Lendül a csatába És megment egy csapásra
Ridley Jones !
Szállj, szállj, sasmadár
Mi ez a nagy meglepi? Serengeti-kaland?
Új kalap? A múzeum jégkrémkiállítást csinál!
A pecsételő. Csúcs.
Ez nem akármilyen pecsételő.
Tessék! Elkezdődött a képzésed,
így ideje kapnod egy saját múzeumi útlevelet.
Nekünk is volt.
A képzés során különleges pecséteket kapsz.
Mikor betelik, kapsz majd egy ilyet.
Iránytűszem a neve. Varázsereje van.
Ilyet akarok. Most rögtön.
Tudom, de ki kell várnod.
Minden képzett múzeumvédelmezőnek kell egy. Ezzel lehet ilyet csinálni.
Komolyan? Ez megunhatatlan.
Biztos nem kaphatok egy iránytűizét most rögtön?
Csak ha megtelt az útleveled.
Türelem és kemény munka kell.
Türelem és kemény munka. Értem.
Houston, van egy útlevelünk.
Haver, anyukád is pont ilyet kapott annak idején.
Nagyon menő. Szerinted is, Dudley?
Dudley?
Föld hívja Dudley-t.
Hahó! Mit nézel, Dudley?
Helló! Mióta vagytok itt?
Csak kicsit álmodoztam…
azaz ellenőriztem a saskiállítást.
Ez a legszuperebb.
- Régi álmom velük repülni. - És miért nem teszed?
Hiába csapkodok, röpképtelen madár vagyok.
De miért nem mész be a sasokhoz?
Micsoda? Átmehetek a sasokhoz?
Miért ne? Mindenkinek segítenem kell a múzeumban.
Ha ez az álmod, váltsuk valóra! Gyere!
Kopp-kopp! Szabad a fészek?
Szia! Biztos te vagy az a Ridley Jones, aki a kiállítási tárgyakat sasolja!
Igazán örvendek!
Igen. Ridley vagyok.
Helló! Tavaly találkoztunk a kiállított madarak buliján. Rémlik?
Igen! Örülök, hogy újra látlak. Flo vagyok, ez a tollfészek meg…
Pierce Tollinton.
Múzeumi sasok ősi és fontos családjából származom.
- Elég, tökfilkó! - Te jó szárny!
Hé, ne szívd ennyire tollra!
Érted a poént?
Azért jöttünk, mert Dudley, aki a legkirályabb madár, akit ismerek,
szívesen beköltözne hozzátok.
De a saskiállítás sasoknak van.
Ez szent hely. Egész életemben arra a fatörzsre szálltam…
Ne légy már ilyen fafej, Pierce! Szívesen látunk.
Isten hozott, kölyök!
Nyitunk!
Nézzük! A Nílus már nem ereszt, a zene behangolva,
Dudley a sasok között van… Micsoda?
Ez baj.
Peabody úr!
Ridley, dodóméretű baj van.
Dudley-t nem láthatják a sasok között.
De miért?
Majd elmondom. Vidd onnan, én lefoglalom Peabody urat.
Máris.
Peabody úr! Minden tökéletesen…
- Elmentek, nagyi most zár be. - Dudley a helyén van?
Igen, megnéztem. De miért nem lehet a sasok között?
Szeret ott lenni.
Vigyáznunk kell rá, hogy itt minden a lehető leghitelesebb legyen.
A tények fontosak.
A múzeumok a valóságot mutatják be, nem lehet üres vagy téves kiállítás.
- Érted? - Aha.
Mindent rendben fogok tartani.
- Köszi, hogy megérted, Dudley. - Persze, megértem.
Egyedül vagyok. A fajom utolsó tagja.
Az utolsó dodó madár áll itt. Azaz ül.
Bárcsak ne kellene egyedül lennem itt!
Ha egyedülálló vagy Magányos az élet
Egyedülálló
Senki sincs véled
Jaj de vacak Az, ha léted ramaty
Mert egyedülálló vagy
Egyedülálló
Nincsenek társak
Egyedülálló
Akikkel szárnyalj
Tán hallottad
Milyen durva a madár sorsa
Ha egyedülálló vagy
Oly nehéz feldolgozni
Hogy nincs több fajtársad És az utolsó dodó vagy
Egyedülálló vagyok Elveszett és nyomorult
Egyedülálló vagyok A fajom kipusztult
Higgy nekem, keserves az élet
Hisz nehéz, ha üres a fészek
És egész nap lógatod a csőröd
Mert időd egyedül töltöd Ha egyedülálló vagy
Dudley! Gondoltam, benézek, hogy vagy, és…
Nem! Ez nem elég. Magasabbra a szárnyakat!
- És most csapkodj! - Dudley?
Beszélhetnék veled?
Most nem jó. Repkedek, mint egy sas, és…
Tarthatok egy kis szünetet.
A saját helyeden kell maradnod.
Tényleg muszáj?
Igen. Anya szerint egyik sem lehet üres vagy téves.
A lehető leghitelesebbnek kell lenniük. A tények fontosak.
A tények fontosak, mi?
Jól van, keresgéltem az interneten, és dodók bárhol találhatóak.
Nézzétek! Dodó az űrben, dodó madár cicák közé bújva,
és egy dodó, aki egy sas mellett repül.
Fent van az interneten, szóval biztos igaz.
Te mondod el neki, vagy én mondjam?
Tudod, nem szabad mindent elhinni az interneten. Azok nem igazak.
Bocsi!
Még az sem, ahol egy dodó autót vezet?
Ennek tényleg semmi értelme. A dodók nem vezetnek.
Zseni vagyok.
Így teljesen beolvadok a pingvinek közé.
Dudley?
Lebuktam.
Nem lehet üres a helyed, emlékszel?
Igaz.
Mint látjátok, ez a körteremben van, közel a trendi zenei kiállításhoz,
a Jones-lombházra néz,
és teljesen berendezett.
A makiknál már sokan vagyunk.
És osztozni kell az ágon a testvéreimmel.
Biztos ideköltözhetünk?
Persze. A lényeg, hogy ne legyen üres kiállítás.
A sasoknál leszek. Pápá!
- Azt hittem, nem szabad átköltözni. - Én is, de hallottad.
És mindig is a Serengetibe vágytam.
Várj! És az ott élő állatok hova mennek?
Mi? Ti meg hová mentek?
Mi a csoda? A lovag elfoglalta a helyemet.
És most ő néz ki keménynek.
Mindig annak néz ki, nem?
Miért lehet ez a hacacáré, Ridley?
Nem tudom, de van egy elég jó tippem.
Nyugi! Utánajárok a dolognak.
Ti vigyetek vissza mindenkit a helyére!
Repüljetek haza, pillangók!
Nem hiányzik a helye, hölgyem?
Bocsi a káoszért! Azt hittem, ez szabályos… nagyjából.
Szívesen engednék neked, de mindenkinek a helyén kell maradnia.
- Jó? - Jó.
Szuper.
De úgy érzem, nekem a sasok között a helyem.
Ez az. Így őrködhetek reggelig, hogy mindenki a helyén maradjon.
Ajaj! Ha erre jövök, Ridley meg fog látni.
Még egy kicsi kell, és a sasok fölött vagyok.
Jippiá…
Jaj, ne! Elaludtam, és már reggel van?
- Mindjárt nyitunk. - Segítség!
Segítsen valaki! Beszorultam!
Nyugodj meg, Dudley! Jövök.
Ridley! Micsoda madárderítő látvány!
Mi történt?
Próbáltam titokban átmenni a sasokhoz.
Nagyon sajnálom!
Dudley, miért akarsz annyira velük lenni?
Egyedülálló vagyok. Magányos az élet az utolsó dodóként.
Családot szerettem volna.
- Ridley, mehet! - Ki volt ez?
A családod.
Mind itt vagyunk, Dudley fiú.
Kiszabadítunk, és jöhet az újabb lecke.
Ridley, szólj, ha húzhatjuk!
Jól van, mehet!
Hórukk!
Jön Lonny!
Oké, folytassuk!
Hórukk!
Szuperek voltatok. Sietek.
Dudley, jól vagy?
Jól? Nagyszerűen.
Az én barátaim a legbátrabbak. Patát és karmot nem kímélve segítettetek.
Még szép.
- Naná! - A csorda tagja vagy.
A másodpilótánk.
Családtag. Egyedülálló vagy, de nem vagy egyedül.
Egyedülálló vagy
Nincs ilyen még egy
Egyedülálló vagy
Így szeretünk téged
Ez az édes kis pofi pótolhatatlan Hisz a helyzet kétségtelenül az
Hogy egyedülálló vagy
Köszönöm! Jól mondjátok. Tényleg van családom.
Ti vagytok azok.
És habár a saját helyeden kell maradnod, éjszakánként lóghatsz velünk.
Tényleg? Ez komoly?
Hát persze!
Természetesen. Hiszen tiszteletbeli sas vagy.
- Ez meg micsoda? - Egy dodó?
Ő egyedülálló! Csúcs!
A múzeumban minden a helyén van, És Dudley is.
Büszke vagyok rád. Kiérdemelted.
Sikerült! Az első pecsétem. Hűha!
Minden pontosan a helyére került.
Vacsorám Ismattel
Szoros meccs.
Mindenki a helyén. Ismaté a hazai bázis.
Királynőként szívesen vállalom a döntő szerepet.
És mi fogunk nyerni.
Ismat!
Ez nekem szól.
Várj, és a játék?
Egy trombitaszó vacsorát jelent. Mennem kell.
Ez fura. Csak a te kiállításodat nem láttam még.
Tényleg? Micsoda? Igen, sziasztok!
Várj, hazakísérünk, a játéknak úgyis vége.
Kedvesek vagytok, de már van, aki vigyen.
Hali! Itt is vannak. Azért köszi!
Azt mondtam, „vigyen”? Sétára gondoltam.
Igen, sétálok. Sziasztok!
Szerintetek is furán viselkedett?
És járt már bárki is nála?
- Játsszunk mást! - Én jövök.
Várjatok. Nem nézünk be Ismathez?
Nem.
Na, a barátai vagyunk.
Biztosan volt valami baj.
Derítsük ki, mi az!
Jól van.
Ott is van!
Hű! Úgy tűnik, a hercegnőt hercegnőként kezelik.
- Azt hittem, királynő. - Egy kutya.
Semmi baja. Mehetünk játszani?
Attól, hogy kényeztetik, még lehet valami baj.
Bár nem úgy néz ki. Ismat, várj!
Ridley? Dante, Dudley, Csimpi és Fred?
Őfelsége!
A tenyerükön hordozzák?
„Hordoznak?” Ja, emiatt?
Nem, nem hordoztak.
Nem ez történt.
Szóval mit kerestek ebben a szárnyban?
Téged.
- Ismat, hát itt vagy! - Jöhet a királyi lakoma?
Hogy jöhet-e? Éhes vagyok.
Igazán örvendek, Éhes.
Csak viccelek. Múmiaapuka-poén.
- Várj… - Ismat barátai vagytok.
Sziasztok!
Az apukái vagyunk.
Aten vagyok. Ő pedig Kosy. Örülök, hogy végre találkozunk.
Sokat hallottunk rólatok.
Én is örülök. Rólatok semmit sem hallottunk.
Akkor hát maradjatok itt vacsorára!
Hozatunk fel plusz terítéket.
Apuk, várjatok!
Ismat, azt titkoltad, hogy két apukád van? Mert ez nagyon szupernek tűnik.
Micsoda? Nem!
A két apuka nagyon csúcs. Kétszer annyi az apukapoén.
Akkor miért nem jöhettünk?
Ha kicsi vagy szűk a helyed, az nem gond. És vigyázok a farkammal.
Véletlenül sem.
Majd meglátjátok.
Hű!
Ay, chihuahua!
- Ez tényleg nagy és tágas. - A farkam saját szárnyat kaphat.
A szárnyam saját farkat kaphat. Ennek semmi értelme.
De ez a hely tényleg gigantikus.
Te itt élsz?
Igen, de csak ebben a szobában, a következőben és a további 33-ban.
De ennyi.
Egyszerű királyi élet.
Ideje asztalhoz ülni.
Elhiszitek ezt? Talán még nálam is nagyobb és lenyűgözőbb.
Földöntúli. És én már jártam a földön túl.
Jó estét, hölgyeim és múmiauraim!
Vacsora előtt bemutatjuk
Ismat Chione Jomana Edrice Khepri királynőt, a nagy…menőt.
De hívjatok csak Ismatnek! Nem nagy dolog.
És most jöjjön a minden esti nagy dolgaink egyike!
A múmiák királyi kényeztetése.
Srácok! Láttam már ezt-azt 65 millió év alatt, de ez a legdurvább.
Kérhetnék még egy legyezőt?
Ez ám az ötpiramisos ellátás.
Nem tudom. Ismat mintha nem örülne neki.
Úgy tűnik, királynőként kezelnek. Azaz úgy is. Az vagyok.
De nem olyan puccos ez.
Jó, mert röhejesen puccosnak tűnik.
Mi lesz a következő, táncoló pávák?
Nem, az a helyzet…
És most a legfontosabb minden esti hagyományunk.
Minden esti? Minden este ez megy?
Bemutatjuk a királynő koronáját.
Meghajolunk. Nem nézünk a szemedbe.
Várjatok! Ne! Apuk!
Ebből elég!
A vacsorának vége!
- Drágám! - Nem vagyok a drágátok!
Mármint az vagyok, szeretlek titeket, de most királynő vagyok.
És mint királynőtök, lefújom a vacsorát.
Ismat, mi a baj? Nekünk elmondhatod. A barátaid vagyunk.
De az alattvalóid is, szóval kérlek, ne fejeztess le! Csípem a fejem.
Nem tudna lefejeztetni. Igaz?
De, de nem tennék ilyet.
Azért nem hívtalak ide titeket, mert kínos nekem ez a nagy felhajtás.
Minden vacsora ilyen hűhóval telik, és fejpólyától lábujjpólyáig kényeztetnek.
Persze jólesik egy kis kényeztetés,
hisz királynő vagyok, de nem minden este.
Én nem bánnám. Jól állna a trón és a jogar.
Ti átlagos gyerekként kezeltek, és ez olyan jó.
Még amikor királynősködök is.
Persze! Nekünk mindig Ismat leszel.
Tudom. De apukáim túlzásba viszik.
Inkább királynő vagyok, mint a lányuk.
Hiányzik, hogy csak a gyerekük legyek.
Karbaszálláshoz felkészülni!
Köszönöm!
Mondd el ugyanezt az apukáidnak! Biztosan tudni szeretnék.
Igaz. Elmondom, hogy nem akarom a koronát minden este.
Várjatok! Hova lett a korona?
Veszélyben a korona!
Itt nincs semmi, csak egy kis finom maradék.
Jaj, ne, ez teljesen lesújtja majd az apukáimat.
Már így is megbántottam őket. Helyre kell hoznom. Mi legyen?
Nyugi! Meglesz. Járjunk nyitott szemmel!
Vagy inkább nyitott égi szemmel?
Rendicsek. Kukkolom a múzeum minden szegletét.
Meglesz az a korona.
Ez meg…
Mi a NASA folyik ott?
Téves riasztás. Pillanat.
Megvan! Az egyik múmia szolga biztosan véletlenül elvitte a tányérokkal.
Oké, odamegyünk.
Én itt várok apukáimra.
Sok sikert! Tegyétek büszkévé a királynőtöket… a barátotokat.
Úgy lesz!
Jobbra, egyenesen, aztán balra!
Ott van!
Gyorsan!
Most megvan a doboz.
Ez jó sok doboz.
A korona egy óriási szobában van
a sok egyforma doboz egyikében?
Gyorsan, bontsuk ki őket!
Hé, aludni próbálok!
Bocsi!
Ebben nem látom…
Jövök már, kishaver!
- Dante, várj! - Vigyázz!
Dobozcunami!
Dudley, megtaláltad!
Nem volt könnyű. De tudjátok: „Én, koronás fő, nem pihenhetek.”
Jaj, Dudley!
De most már pihennék, mert nehéz! Segítsetek!
Ridley, többiek, köszönöm! Nem tudom, mihez kezdtem volna, ha nem kerül elő.
Apu, apu, sajnálom, hogy megbántottalak titeket.
És hogy nem voltam őszinte.
Nos, kicsit „királyi” voltál, szóval megbocsátunk.
De mi a baj, kicsim?
Kínos ez a folytonos királynői bánásmód. Nem akartam, hogy a barátaim lássák.
És néha hiányzik, hogy ne az alattvalóim, hanem csak az apukáim legyetek.
Bevallom Tetszik a pompa és a hajlongás
És u-Ré-misten A koronát szinte a fejemre öntötték
De vannak olyan napok Mikor hiába a sok kedves hajbókolás
Inkább válnék egyszerű gyermekké
Néha inkább élnék egy átlagos családban
Csak a két apukám és én
Imádom, ahogy szolgáim Körbeugrálják vezetőjüket
Ez a sok legyezés igazán tetszik
Ki hinné, hogy a királynők megunhatják, hogy szájukba adogatják szőlőjüket
De időnként azért ez is megesik
Néha szívesen lennék más És letenném koronámat
Csak a két apukám és én
Nem baj, ha tartunk egy nem királynőhöz méltó estét?
- Viccelsz? Dehogy! - Jaj de jó!
Nem haragszotok?
Dehogy! Nekünk bármit elmondhatsz.
És fárasztó is a sok szigorú hagyomány. Tudod, mennyit kell ezt fényesítgetni?
És nem is vagyunk átlagos család, ami elég múmilatos.
Köszi, hogy újra meghívtál minket.
Jó visszatérni.
Jólesne most egy kis kényeztetés. Királyi szolgák! Hahó!
Dudley!
Mindenki szabadnapot kapott, hogy nyugodtan vacsorázhassunk.
Mi? Ki fog szőlővel etetni? Én magam?
Dante! Etethetnél a farkaddal.
Simán, kishaver!
Jól van. Egy kicsit lentebb. Még egy kicsit…
Ezt könnyen megszokja a madár.
A feliratot fordította: Szűcs Imre