EN NETFLIX-SERIE
Et sted fyldt med mysterier
Hvor fortiden er i live
Her er en historiehelt
Som er klar til at trives
Hun redder vores fremtid
Og beskytter fortiden
Hun er en helt Hvis tid endelig er kommet
Ridley Jones!
Tapper og modig og brav
Ridley Jones!
Vogter museet med stolthed
Ridley Jones!
Hendes eventyrlyst smitter
Dinoer og dronter Og astronautchimpanser har hun med
Ridley Jones!
Hun bærer altid sin fedora
Ridley Jones!
Ingen udfordring er i vejen
Hun lader ikke frygten styr'
Hun brillerer på eventyr
Svinger ind i sagen Og redder dagen
Ridley Jones!
Flyv som en ørn.
Hvad er overraskelsen? Serengeti-eventyr?
En ny hat? Museet får en isudstilling!
Nå! Stempelmaskinen. Sejt.
Ikke bare en stempelmaskine.
Her. Du er officielt i træning,
så du får dit eget museumspas.
Som din mor og jeg.
Træningen giver stempler. Særlige stempler.
Når passet er fyldt, får du sådan et.
Det hedder Kompasøjet og er magisk.
-Jeg vil have ét nu! -Det ved jeg, men du må vente.
Alle museets beskyttere skal have et.
Det får dette til at ske.
Seriøst? Jeg bliver aldrig træt af det.
Er I sikre på, at jeg ikke må få min kompasdims nu?
Når passet er fyldt, og du er klar.
Vær tålmodig og arbejd hårdt.
Vær tålmodig og arbejd hårdt. Forstået.
Houston, vi har et pas.
Din mor fik sådan ét, da hun var på din alder.
Det er så sejt. Synes du ikke, Dudley?
Dudley?
Jorden kalder Dudley! Kom, Dudley!
Hej? Dudley? Hvad ser du på?
Hej! Hvornår kom I?
Jeg drømte bare om…
Jeg mener, så på ørneudstillingen. Den er bare så sej.
-Min drøm er at flyve med store fugle. -Hvorfor gør du det så ikke?
Fordi jeg ikke kan flyve. Mine vinger er til pynt.
Jeg mener, gå ind i ørneudstillingen.
Virkelig? Må jeg flytte ind hos ørnene?
Hvorfor ikke? Mit job er at hjælpe alle på museet.
Jeg vil opfylde din drøm. Kom!
Bank, bank. Nogen i reden?
Hej! Du må være Ridley Jones, som alle i udstillingen skræpper om.
-Rart at møde dig. -Det er mig! Og det er Dudley.
Hej. Vi mødtes til fugleudstillingens sammenskudsgilde sidste år.
Nårh, ja! Godt at se dig igen. Jeg er Flo, og den bunke fjer er…
Pierce Fjerfugl den tredje.
Jeg kommer fra en lang, vigtig række af museumsørne.
-Hold op med at posere! -Du fugleste!
Jeg ville ikke stække dine vinger.
Hørte du det?
Vi kom, fordi Dudley,
som er den sejeste fugl, jeg kender,
vil høre, om han må bo hos jer.
Men ørneudstillingen er for ørne.
Det er hellig grund.
I mine år på flamingostammen…
Hold nu op, Pierce! Vi vil gerne have dig boende.
Velkommen hjem, knægt!
Åbningstid!
Lad mig se. Nilen er lappet, musikudstillingen er stemt,
Dudley er hos ørnene. Vent, hvad?
Det er ikke godt.
Hr. Peabody!
Ridley, vi har et drontestort problem.
Få Dudley ud af ørneudstillingen, før nogen ser ham.
-Hvad? Hvorfor? -Jeg forklarer senere.
-Jeg distraherer hr. Peabody imens. -Jeg klarer det.
Hr. Peabody! Alt er i fineste…
Gæsterne er gået. Mormor låser.
-Er Dudley tilbage i sin udstilling? -Ja, jeg tjekkede lige.
Men mor, hvorfor må Dudley ikke være hos ørnene?
Han kan lide det.
Som museets beskyttere skal vi gøre alt så autentisk som muligt.
Fakta er vigtige. Museer lærer børn om verden,
så intet må være tomt eller ukorrekt.
-Forstår du det? -Ja, jeg holder styr på det.
-Tak, fordi du forstår, Dudley. -Ja, jeg forstår.
Jeg er alene, fordi jeg er den sidste af min slags.
Den sidste dronte, som står. Sidder.
Gid, jeg ikke skulle bo her helt alene.
Når man er enestående Er livet lidt ensomt
Enestående
Alt virker så tomt
Åh, hvor det stinker At være næsten udryddet er trist
Når man er enestående
Enestående
Ej sammen som jer
Enestående
Vi har samme fjer
I har måske hørt
Det' absurd, at fugle bliver hånet
Når de er enestående
Det er så følelsesladet
Når resten af ens slags Forsvinder for dronten!
Jeg er enestående
Fortabt uden venner
Enestående
Min art, den ender!
Jeg føler et pres og får stress
Tomme reder er triste
Og selv ens fjer hænger ned
Man blir ked Når man er enestående
Dudley? Jeg vil bare se, hvordan du har det og…
Nej, nej, det er ikke nok. Vingerne højt op.
-Slå! Slå, sagde jeg! -Dudley? Må jeg tale med dig?
Nej. Jeg flyver som en ørn, og…
Ja, jeg holder en kort pause.
Du skal blive i din udstilling.
Skal jeg virkelig?
Ja. Mor siger, intet må være tomt eller ukorrekt.
Alt på museet skal være så autentisk som muligt.
Fakta er vigtige.
Okay, jeg søgte på nettet,
og det viser sig, at dronter kan være overalt!
Se, der er dronter i rummet,
dronter med kattekillinger, og aha!
En dronte, der flyver med en ørn.
Det er på nettet, så det er virkeligt.
Vil du sige det, eller skal jeg?
Sagen er, at man ikke kan tro på alt, hvad man læser på nettet.
-De er ikke virkelige. -Beklager.
Selv dronten, som kører bil?
Ja, det giver ikke mening. Dronter kører ikke bil.
Jeg er et geni.
I den forklædning passer jeg ind hos pingvinerne.
Dudley?
Jeg er afsløret.
Din udstilling må ikke være tom. Husker du det?
Nåh, ja.
Som I kan se, ligger udstillingen ved rotunden,
tæt på den trendy musikudstilling, med udsigt til træhytten,
og den er fuldt møbleret.
Lemurudstillingen er fyldt op.
Jeg er træt af at dele gren med vores søskende.
Må vi godt flytte ind?
Ja, det må I. En udstilling må bare ikke være tom.
Jeg er i ørneudstillingen. Ses!
-Jeg troede ikke, vi måtte flytte. -Nej, men du hørte fuglen.
Og jeg har drømt om at bo i Serengeti.
Vent! Hvor skal de andre dyr så flytte hen?
Hvad? Hov. Hvor skal I hen?
Åh, nej.
Hvad sker der? Ridderen er i min bøffeludstilling.
Og nu ser hun hård ud.
Ser hun ikke altid hård ud?
Hvad er skyld i al balladen, Ridley?
Jeg er ikke sikker, men jeg har et godt gæt.
Jeg kommer til bunds i det.
Få dem tilbage i de rigtige udstillinger.
Flyv hjem, sommerfugle! Hjem!
Savner du ikke dit område, frue?
Undskyld kaosset. Jeg troede, jeg fulgte reglerne.
Gid jeg kunne lade dig flytte. Men alle skal blive, hvor de hører til.
-Okay? -Okay.
Godt.
Men jeg føler, at jeg hører til hos ørnene.
Så. Nu kan jeg holde øje indtil i morgen
og sørge for, at alle bliver, hvor de bør være.
Åh, nej. Hvis jeg går den vej, ser Ridley mig helt sikkert.
Bare lidt længere, så er jeg lige over ørneudstillingen.
Hip hip hur…
Åh, nej. Jeg faldt i søvn. Er det allerede morgen?
-Museet åbner snart! -Hjælp!
Hjælp mig, jeg sidder fast!
Bare rolig, Dudley. Jeg kommer!
-Ridley! Et syn for fugleguder. -Hvad skete der?
Jeg ville gå ind til ørnene uden at blive afsløret.
Undskyld, jeg sneg mig ud.
Dudley, hvorfor vil du være hos ørnene?
Jeg er enestående. Det er ensomt at være den sidste dronte.
Jeg vil så gerne have en familie.
-Ridley, vi er klar! -Hvem sagde det?
Din familie!
Vi er her alle sammen, D-mand!
Vi befrier dig, så du kan få din næste flyvetime!
Sig, hvornår vi skal trække.
Okay… Nu!
Hiv! Ohøj!
Vent! Stop. Lonny.
Okay, fortsæt bare.
Hiv! Ohøj!
Godt gået, hold! Jeg kommer!
-Dudley, er du okay? -Okay? Jeg har det fantastisk!
Jeg har verdens modigste venner. I satte næb og kløer på spil for mig.
Ja!
Klart, Dudley!
-Du er med i flokken. -Medpilot.
Vores familie. Du er enestående, men er ikke alene.
Du er enestående
Der er kun én af dig
Enestående
Men derfor elsker vi dig
Hvem kan erstatte det søde ansigt
Ikke et spor af tvivl hos mig
Du er enestående
Tak, alle sammen. Du har ret. Jeg har en familie.
Alle jer.
Og selvom du bor i din egen udstilling, kan du være hos os om aftenen.
-Virkelig? Mener du det? -Selvfølgelig!
Ja, selvfølgelig. Du er trods alt en æres-ørn.
-Hvad er det? -En dronte?
Så den er enestående? Fedt!
Alt på museet er det rette sted, og Dudley er i sin udstilling.
Jeg er så stolt! Du har fortjent det.
Jeg klarede det! Mit første stempel. Wow.
Så endte alt, hvor det bør være.
Min middag med Ismat.
En tæt kamp. Spillere på første og tredje.
Ismat ved pladen.
Som dronning afgør jeg det med glæde.
Og jeg siger, at vi vandt!
Ismat!
-Det er mig! Af sted! -Vent, hvad med kampen?
Ja, trompeten betyder, at jeg skal hjem og spise.
Det er sært. Jeg har set alle andre udstillinger end din.
Er det rigtigt? Hvad? Ja, vi ses.
Vent, kampen er slut. Vi følger dig hjem.
Det er så sødt, men jeg bliver hentet.
Hej. Der er de. Men tak!
Sagde jeg "Hentet"? Jeg mente: "Jeg går."
Ja. Jeg går. Farvel!
Er det bare mig, eller opførte Ismat sig sært?
Og har nogen set, hvor hun bor?
-Ny kamp! -Jeg er den næste.
Bør vi ikke se til Ismat?
Nej.
Kom nu, vi er hendes venner. Hun var ked af noget.
Lad os spørge.
Okay.
Der er hun!
Wow. Prinsessen bliver behandlet som en prinsesse.
-Er hun ikke dronning? -Det er det samme.
Alt er godt. Skal vi spille?
Hun bliver forkælet, men der kan være noget galt.
Selvom det ser så rigtigt ud. Ismat, vent!
Ridley, Dante, Dudley, Peaches og Fred?
Deres Højhed.
Bærer du over med os?
"Bærer over"? Den her?
Jeg blev ikke båret. Sådan er det ikke.
-Hvad laver I i denne del af museet? -Leder efter dig.
Ismat, der er du!
-Klar til festmåltidet? -Mand, er jeg? Jeg er sulten!
Hej, Sulten. Rart at møde dig.
For sjov! Mumiefar-vits.
Vent…
-I er Ismats venner. -Hejsa, hej, hej!
Vi er fædrene.
Jeg er Aten. Det er Kosy.
Rart endelig at møde jer. Ismat har fortalt om jer.
Også rart at møde jer. Hun har ikke fortalt os om jer.
-Så skal I blive til middag. -Vi har ekstra tallerkener i kælderen.
Vent! Fædre.
Ismat, forsøgte du at skjule, at du har to fædre?
-For det virker fantastisk. -Hvad? Nej!
Det er fedt at have to fædre. Jeg hører vitserne to gange.
Hvorfor så ikke invitere os?
Hvis din udstilling er lille, skal jeg nok passe på med halen.
Det er slet ikke det. I vil se, hvad jeg mener.
Wow.
Du milde.
Okay, den er ikke lille.
-Min hale kan få sin egen fløj. -Mine vinger kan få en hale.
Men det giver ikke mening.
Men det er ginormt!
Bor du her?
Ja, men kun i det her rum og det næste
og 33 værelser bag det.
Men det er alt.
Bare et simpelt royalt liv.
Tid til at sætte os og spise.
Fatter du det? Rummet er større og mere imponerende end mig.
Som at være udenfor verden. Og det har jeg været.
Godaften, mine damer og mumieherrer.
Før vi spiser, præsenterer vi vores dronning:
Dronning Ismat Chione Jomana Edrice Khepri den stør-ste.
Men kald mig Ismat. Det er ikke noget særligt.
Som altid starter vi aftenen med noget særligt.
Den royale mumieforkælelse!
Mand. Jeg har set meget i mine 65 millioner år,
men det her overgår alt.
Får jeg en vifte til? Én til hver vinge.
Behandling til fem pyramider.
Det ved jeg nu ikke. Ismat ser ikke glad ud.
Det ligner royal behandling,
eller, det er det.
Men det er ikke så fint, som det virker.
Godt, for det virker latterligt fint.
Kommer der også dansende påfugle?
Nej! Jeg… Sagen er…
Og nu til den vigtigste del af aftentraditionen!
"Aften"? Behandler de dig sådan hver aften?
Lad mig præsentere dronningens krone!
Bukker. Jeg ser dig ikke i øjnene. Bukker.
Vent. Nej. Fædre!
Sagen er… Det er nok!
Middagen er slut!
-Skat! -Jeg er ikke jeres skat!
Jo, jeg elsker jer, fædre. Kys. Men lige nu er jeg dronningen.
Og med royal magt
aflyser jeg middagen!
Ismat, hvad sker der? Fortæl os det. Vi er dine venner.
Men også dine undersåtter, så ingen afhuggede hoveder.
Jeg kan lide mit hoved.
-Det kan hun ikke gøre. Kan du? -Det kan jeg.
Men jeg gør det ikke.
Jeg har aldrig inviteret jer hjem, fordi jeg er flov over alt halløjet.
Hver aften er der middag med fine traditioner,
og jeg bliver forkælet.
Forstå mig ret, forkælelse er fint.
Jeg er trods alt dronning. Men ikke hver aften.
Jeg ville elske det. Giv mig en trone og et scepter!
Jeg kan godt lide, at I behandler mig som et normalt barn.
Selv, når dronningen kommer frem.
Selvfølgelig! Du vil altid være Ismat.
Ja, men mine fædre bliver revet med.
De behandler mig som en royal, ikke en datter.
Jeg savner at være et barn. Deres barn.
-Før armene ind til landing. -Tak, alle sammen.
Sig det samme til dine fædre. De vil nok gerne vide det.
Ja! Jeg siger, at jeg ikke vil bære kronen hver aften.
Vent, kronen, hvor er den?
Kronen er væk!
Intet her. Kun lækre rester.
Mine fædre bliver knust, når de hører, at kronen er væk.
Jeg sårede dem, da jeg råbte. Jeg må gøre noget. Hvad gør vi?
Bare rolig, vi finder den. Vi holder øje.
Eller rettere, øje fra himlen.
Okay. Jeg holder øje med alle fløje på museet.
Jeg finder kronen. Vent, er det…
Hvad i NASA foregår der?
Falsk alarm. Øjeblik.
Sådan! Ridley, en af mumierne
ryddede kronen med tallerkenerne.
-Okay, den vej. -Jeg bliver og venter på fædrene.
Held og lykke! Gør jeres dronning, eller ven, stolt!
Forstået.
Okay, til højre lige fremme, så venstre.
Der er den!
Skynd jer!
Nu har vi kassen.
Det er mange kasser.
Så kronen er i et kæmpestort rum i én af kasserne, som ligner hinanden?
Vi åbner dem. Hurtigt.
-Hallo, jeg prøver at sove. -Undskyld!
Den er ikke i…
Styrt! Jeg kommer!
-Vent, Dante! -Pas på!
Kasse-tidevandsbølge!
-Dudley, du fandt den! -Det var ikke let.
De siger, at kronen er en tung byrde.
Åh, Dudley!
Jeg mener det. Den er virkelig tung. Hjælp!
Ridley, og I andre, tak.
Tænk, hvis jeg havde mistet kronen for altid?
Far. Far. Undskyld, at jeg sårede jer med min magt.
Og fordi jeg ikke var ærlig.
Du var lidt "royal", så undskyldningen er modtaget.
Hvad er der galt, skat?
Det er pinligt altid at blive behandlet som en dronning.
Mine venner måtte ikke se det.
Jeg savner bare at have fædre i stedet for undersåtter.
Jeg må indrømme At jeg elsker banketter og buk
Og åh, Ra Kronen føles perfekt på mit hoved
Men der er dage Hvor jeg ikke elsker opvartning
Og jeg vil være et normalt barn i stedet
Nogle gange længes jeg efter At være en normal familie
Bare mine to fædre og mig
Jeg elsker At mine undersåtter forkæler deres leder
Og alle vifterne Jeg vifter dem ej væk
En dronning bør nok ikke blive træt af At blive tilbudt vindruer
Men af og til så bliver hun det nok
Nogle gange er der noget Jeg hellere vil være end kongelig
Bare mine to fædre og mig
Må jeg få en aften, som ikke er en dronning værdig?
-Seriøst? Ja! -Sikken lettelse.
Er I ikke sure?
Slet ikke! Du kan sige alt til os.
Det er udmattende at følge faste traditioner hver aften.
Ved du, hvor ofte kronen skal pudses?
Og vi er ingen traditionel familie,
og det er ret mumietastisk.
-Tak for middagsinvitationen, Ismat. -Ja, godt at være tilbage.
Jeg har brug for forkælelse. Undersåtter? Hallo?
Dudley!
Mine fædre og jeg gav dem fri for at få en stille middag med jer.
Hvad? Hvem skal give mig druer? Mig?
-Dante, du kan fodre mig med halen. -Intet problem, lille fyr!
Okay, lidt lavere…
Det kan en fugl vænne sig til.
Tekster af: Mila Tempels