EN NETFLIX-SERIE
På en plats full av mystik
Väcks det förflutna till liv
Finns en hjälte av historik
Redo och full av driv
Hon räddar vår framtid
Och det som funnits förut
Hon är hjälten Och stunden är kommen till slut
Ridley Jones
Vågad, djärv och modig
Ridley Jones
Vaktar museet med stolthet
Ridley Jones
Hennes äventyrslusta är smittsam
Dinosaurirer och dronter Och astronautapor vid sin sida
Ridley Jones
I sin kännetecknande hatt
Ridley Jones
Ingen utmaning är för stor
Hon ger inte efter när hon är rädd
I äventyr är hon alltid beredd
Kastar sig ut i ett slag För att rädda vår dag
Ridley Jones
Redo för äventyr.
Tack för att ni kom.
Mamma, Fenixrubinen är borta!
Är nåt fel?
Vad? Som att något saknas?
Nej, herr Peabody! Allt är helt perfekt.
Han söker bara en anledning att få avskeda dig.
Men då skulle vi behöva…
Flytta. Jag vet. Jag ska hitta halsbandet.
-Jag hjälper till. Äventyr! -Dante avskyr när du hänger på svansen.
-Vem är Dante? -Sa jag Dante?
Konstigt. Jag vet inte varför jag sa så.
Hallå. Vem är där?
Bara jag. Lonny!
-Månadens väktare, 42 månader i rad. -Du är museets enda väktare.
Sant. Jag har några eftersläntrare här.
Vi trivs så. Det är svårt att få dem att gå.
Du bor väl här? På museet?
Ja. Det kan verka coolt, men kan också vara trist.
Man får inte göra nåt…
Jag är dinosaurie!
Det skulle vara mycket roligare om dinosaurierna faktiskt kunde prata.
Du bor i en trädkoja inuti ett barnmuseum och har inte kul nog?
Okej.
-En naturbegåvning. -Nej, sa jag.
Hon är inte redo än.
Hon är redo nog. En resa börjar inte i slutet.
Mamma, jag hörde något.
Jag är redo. Det är jag.
Ibland får jag känslan När jag i museet knallar
Att relikerna på väggen I dessa hallar
Viskar: "Ödet kallar"
Som att dessa montrar Är en del av nåt så underbart
Som ett äventyr Som ska få sin start!
Jag vet att jag är redo
Redo att hitta det som väntar
Ja, jag är redo
Redo för något mer
Fastän det låter knasigt Känns det så ofta så där
Att utställningarna ropar "Ridley, din stund är här"
Min stund är här!
Nu när jag är redo
Redo att hitta vad som väntar på mig
Ja, jag är redo
Oavsett vad det än är
Ja, jag är redo
Redo för att mamma ska få se
Se att jag är redo
Redo för mitt öde
Jag är redo!
Vem stängde av fläkten?
Det var jag.
Hur ska jag fejkflyga utan den? Fläkten är vinden under mina vingar.
Jag letade efter ett halsband och... Vänta, "fejkflyga"? Vem är du?
Den viktigare frågan är nog snarare: Vem är du?
-Varför skriker vi? -Vet inte! Eller, vänta, jo.
För att du är en dront
som ska vara utrotad!
Du kan vara lite känsligare med det.
Du anar inte hur ensamt det är i en monter helt själv.
Och glöm utrotningen. Du pratar!
Du ska inte prata!
Dudley!
Vaken?
Lägg av! Pratande dinosaurier.
Självklart.
Akta svansen! Förlåt.
Svansen är en rackare. Kul att äntligen träffas. Dante här.
Och det är Ralph. Hälsa, Ralph!
Jag pratar med en dinosaurie och hans svans.
Absolut.
Se upp för lemurerna!
Tack, kompis. Vi gör en utflykt till rymdflygeln.
Häng på här nu.
Ismat, kolla vem det är.
Milda pyramider! Ridley?
Varning: jag är en mumiedrottning, men kramas ändå!
Det är du!
Mumiekramar. Kul.
Men du ser inte ut som du gör i mumiemontern.
Nya kläder!
Mina dagskläder är så sista dynastin.
Peaches, förste apan att halka på bananskal i rymden.
Houston, vi har problem med att höra dig.
Ursäkta. Jag glömmer alltid den här på.
Jag heter Peaches.
Första apan att halka på bananskal i rymden!
Wow.
Äntligen blev du kallad att leda flocken.
-Hon sa att hon var redo. -Hörde ni?
Självklart. Du är så lik din mamma.
Känner ni min mamma?
Klart att vi känner henne.
Hon bestämmer ju här.
Jo. Men jag hade inte hört…
-Om oss? -Ja.
Måste kännas som en ny planet.
Det är överväldigande!
Din fläkt sabbade min päls!
Ledsen, Fred.
Men den får mig att känna mig som en örn bland molnen.
Dronter kan inte flyga.
Nej, inte med den attityden.
Är Fred en hon? Eller en han?
-Inte vet jag. Hen är bara en Fred. -Bra.
Kom, vi visar dig runt.
Vänta! Jag kan inte flyga än!
Håll i dig, mrs Sanchez!
Jag har hängt hela dagen.
Jag har världens kramp i svansen.
Fjärilarna älskar svanssurf.
Det här är otroligt!
Din mamma och mormor
har alltid tagit galaktiskt väl hand om oss.
Mamma har problem. Fenixrubinen är borta.
Hon kan förlora jobbet, men hon tror inte att jag kan hjälpa till.
Ibland måste man berätta för folk vem man är på insidan.
Jag önskar att jag kunde… Vad är det?
Halsbandet! Jag kan hjälpa mamma.
Akta dig! Renar är nervösa av sig.
Det vore inte bra med en rusning!
Rusning!
Läste de mina tankar? Om jag tänker det, går det!
Jag är en örn!
Det var grymt nära!
Rusning!
-Finns det ingen bakvägg? -Inte på natten.
Är de på väg bort eller kommer närmre?
-Närmre! -Håll i er!
Rusning!
-Är du verkligen redo? -Va?
Hjälmen. Jag glömde.
Är du säker på att du är redo?
-Rusningar är ingen barnlek. -Var inte som dronten…
För vi är utrotade!
Rusning!
-Jag är redo. -Jag hoppades på det.
Du är klar för start.
Visa dem vad du går för.
Men gör det med stil!
Nu är du redo!
Rusning!
-Jag kan inte titta! -Jag kan inte sluta.
Ett stort steg för tjejerna!
Hej! Jag heter Ridley. Kul att träffas.
Måste tyvärr sjappa.
-Rusning! -Hej.
-Jag menar, hej. Vad gör du? -Försöker ta tillbaka halsbandet.
-Vilket då? -Det på dina horn.
Är det ett halsband där? Ta av det!
Jag kan ta det om ni slutar rusa.
Grejen med en rusning är att man inte kan stanna.
Rusning!
-Ridley är i knipa. Vi måste hjälpa henne. -Verkligen?
En god drottning skyddar alltid sina vänner.
Vem är med oss?
Vi måste leda renarna tillbaka.
Då förstör de inget…
…annat.
Rusning!
Chockerande, jag vet, men ni måste stänga ner.
Keramikutställningen är stängd för rusningar.
Fäst era bälten,
lyft upp borden
och tack för att ni flög med flygbolaget Dronten!
Örnen har landat!
Ridley! De måste tillbaka till montern.
-Jag har inte halsbandet. -Nu eller aldrig!
I så fall, nu.
Bisoniskt val!
Slutförde du uppdraget?
Jepp.
-Tjusigt. -Kungligt!
Jag måste ta det till mamma.
Mamma?
Jag måste säga att halsbandet…
…är magnifikt!
Då är väl allt som det ska.
Men jag kommer tillbaka. Jag håller öga på er!
-Tack för att du kom. -Jag följer dig ut.
-Sa ju att jag var redo. -Hur fick du det här?
Träffade du…?
Jag har mycket att förklara.
Och du med.
Om det där…
Det ser inget vidare ut, men jag är redo att ta över.
Knappast. Men du kanske är redo för att lära dig.
-Ja! -Tjusigt!
Du gjorde din mamma stolt!
Någon klok sa en gång att man inte börjar resan i slutet.
Det är så mycket att förklara.
-Men vi borde börja med lektion ett. -Vad är det?
Städa upp.
Det kan jag.
Och din markpersonal hjälper till.
-Mumi-mumma. -Messo-zoiskt!
Hett om öronen!
Lystring, gäster.
Museet stänger nu.
Jag vill inte gå hem.
Tack för att ni kom. Utgången är hitåt.
Hej då!
Det var de sista.
Kusten är klar. Kan alla komma ut nu?
Någon är otålig.
Jag kan inte hjälpa det!
Nu när jag vet sanningen om museet kan jag bara tänka på äventyr!
Äventyr?
Är du verkligen redo att börja träna?
-Japp! -Helt säkert?
Säkrast! Jag föddes redo!
Det är sant.
Okej…
Ja!
Vår familjs kvinnor har alltid vaktat museet.
Det är vårt jobb att ta hand om artefakterna
som vi har här, och bevara dem.
Jag förstår.
Vi lär oss av kulturerna och historia, ny som gammal.
Jag vet!
Vi återlämnar även artefakter när vi kan hitta deras hem eller folk…
Pratar vi fortfarande?
Familjen Jones historia är supercool,
men när jag insåg att museet får liv på natten
förväntade jag mig äventyr!
Svinga sig i djunglar, springa i tempel, äta kryp…
Okej, kanske inte det sista.
Jobbet handlar till största del inte om äventyr.
Vi bevarar friden. Det är del av träningen.
Men du kan få träffa alla på museet.
Så ska det låta. Hej då!
Hej där. Läget?
Fru Sanchez, gjorde du något nytt med din svans?
Du märkte! Tack, kära du!
-Bisonhälsningar! -Ridley!
Akta din drottning!
Ismat, du är inte vår drottning.
Vad är din flygplan ikväll?
Jag påbörjade min museumträning. Men det var inte så spännande.
Jag hoppades på några äventyr.
Din mamma började inte med äventyr förrän hon fått ganska mycket träning.
Till och med vilddjur som jag började småskaligt.
Jag har vad som krävs för att skydda museet.
-Ursäkta. -Va?
-Kan du hjälpa mig? -Javisst.
Ska iväg på äventyr.
Din lyckost.
Jag menar, lyckopingvin
Ser ni? Redo att hjälpa till.
Pedro! Var är du?
Har ni sett Pedro?
Snälla, han får inte lämna kylan för länge.
Är allt bra, Dudley?
Nej, det är en katastrof! Pedro är borta.
Han är bara en liten fågel som är ute i stora världen, helt ensam.
Det vet jag allt om, och det är inte bra.
-Vem är Pedro? Är han en undersåte? -Vet inte.
Men om han är en del av museet, är han mitt ansvar.
-Jag behöver en beskrivning. -Såhär lång.
Svart och vit. Och han vaggar, så här.
Du beskriver en pingvin.
En pingvin? Jag vet var han är.
Ridley, vart ska du?
Till Serengetin! Jag måste rädda Pedro.
Fast jag behöver nog packa förnödenheter…
"Förnödenheter"?
Vi vet var du hittar de allra bästa.
Wow.
En äventyrares dröm! Hur kände ni till det här?
Skämtar du?
Det här är din mammas och mormors dina hemliga förnödenheter!
Lyckligtvis är det stabila grejer.
Mamma och mormor?
Snyggt!
Schysst.
Nu är jag redo.
Men du går inte ensam. Vi hänger på.
Gör ni?
Du kommer att behöva en stor bisonlivvakt.
Jag. Jag menar mig.
Visst!
Du behöver en kunglig eskort som ger dig order…på ett snällt sätt.
Nej du. Serengeti är varmt och farligt.
Dronter blir lätt solbrända och jag har inte mina sandaler.
Du kan alltid stanna här. Ensam.
Ensam? Strunt samma. Jag följer väl med. Jag är ju inte sist i min art eller så.
Tack, allihop.
Vänta lite.
Om vi ska äventyra ihop, är vi ett lag.
Ett lag! Kritacoolt!
Jag är så stolt att vara del av… Vad heter vi?
Vi har inget namn än.
Vi kan vara "Spanarna på museet"!
För vi måste vaka över varje artefakt, varje diorama.
Och varje vän.
Uppfattat!
"Span" på tre! Ett…två…
Span!
Ta en titt på dessa helgade hallar
Skåda vår otroliga samling
Hör ni inte dessa ovärderliga Skatter be om att få skyddas?
Hela vägen från jordens ände
Historik och storslagen skönhet
Vi får inte glömma vår heliga plikt
Vi måste vårda Alla antika artefakter
Så vi vilar inte förrän fallet är löst
Vi är Spanarna på museet
Dags att agera
Lilla Pedro är ensam
Helt ensam i Serengetin
Frukta inte, Spanarna är alltid redo
Oavsett oddsen Måste vi alltid segra
Är Pedro försvunnen? Då följer vi genast spåren
Vi är Spanarna på museet
Vi ska inte misslyckas
Wow.
Serengeti kommer verkligen till liv!
Ingen fara, Ridley. Jag är här.
Hör ni det eller är det min rädsla som talar?
Fungerar den?
Oj, glömde sätta på den. Hej, Peaches.
Kommandocentralen här. När ni är där ute
håller jag koll på museet.
Alla möjliga saker som… Vad i Saturnus?
Somliga saker glömmer man aldrig.
Men, jag är era ögon från ovan.
-Anropa när jag behövs. -Klart slut!
-Vad var det vi sa? -Hur läskig Serengeti är.
Och det är ingen skam i att vända om.
Kom, allihop.
Efter dig, Dudley först. Inte?
Dudley, vi måste gå in.
Även om vi är rädda ska vi hålla alla på museet trygga.
Och det var dessutom jag som skickade in Pedro hit.
Jag måste hämta honom.
Slädspår! Pedro måste vara hitåt.
Vi är honom på spåren.
-Ridley? -Elefant!
Göm er bakom mig! Jag kan blänga bort den.
Blänga? Du är alldeles för söt.
Inte alls, jag är den tuffaste av bestar!
Hoppa undan!
Det var för nära!
Det är farligare här än jag trodde.
Hoppas att Pedro är okej.
Jag känner mig som en mumie.
Vad var det ni sa?
Vill ni vända om?
"Ja, Dudley! Vi sticker och hämtar goda fågelfrön!"
Kom, vi måste fortsätta.
Tänk bara på hur varm en pingvin som Pedro måste vara.
Nej. Spåren slutar här.
Hallå?
Pedro?
Hjälp!
Pedro!
Jag är rädd.
Oroa dig inte, vi ska hjälpa dig hem.
Okej.
Oj då.
Jisses. Inte bra.
Förlåt, det mullrar och dundrar och jag fastnade.
Verkligen.
Du är visst det enda som förhindrar stenraset.
Jag borde inte ha gått hit.
Jag ville bara gå på äventyr, som du.
Du har inget att vara ledsen för.
Men det har jag. Det här var mitt fel.
Men jag ska hjälpa dig härifrån.
Okej.
Vi måste hitta nåt som motsvarar din vikt.
Då kan vi byta ut dig utan att stenen rör sig.
Peaches, kan du hitta medelvikten för en pingvinunge?
Absolut!
Det är 90 kg. Vänta, det är en elefantunge.
Vänta lite!
Där.
Bra. Tack!
Jag vet vad vi ska göra. Kan ni skicka upp sand?
Hoppas att det är rätt. Vi får bara en chans.
Inget stenras.
Snyggt, Ridley!
Bra! Hoppsan!
Totalt svansknas.
Stenras!
Spring, allihop!
Dudley!
Dronter hör inte hemma i öknen!
Ingen fara, jag hjälper dig.
Jag var så nära att bli permanent utrotad!
Pedro, är du okej?
Vad häftigt!
Men kan vi åka hem nu?
Helt klart.
Tänk att vi klarade oss!
Ditt snabba tänkande var kronan på verket!
Inte minst hur jag hjälpte Ridley och Pedro komma undan i slutet.
Låt honom få den. Jag är bara glad att vi klarade oss!
Pedro! Åh, min lilla pingüino!
Jag var så orolig. Tack för att du hittade min son.
Visst.
Och Pedro, vi är nog inte redo för farliga äventyr än.
Vi måste nog lära oss en del först.
Mamma, mormor, innan ni blir arga…
Vi är bara lättade.
Förlåt att jag inte lyssnade.
Vi blev nästan mosade av en elefant och stenar, och stekta av solen!
Det var nog därför ni ville att jag skulle lära mig om museet.
Ska vi fortsätta träna?
Så elefanterna måste hållas borta från de antika vaserna.
Och båtmodellerna borta från badrummet.
De vill desperat ha vatten och proppar igen toaletterna.
Och pingvinerna borta från öknen.
Klar för dagen?
Nej, låt oss snacka ädelstenar.
Undertexter: Tomas Lundholm