A NETFLIX SOROZATA
Egy titokzatos helyen Hol a múlt életre kél
Újjáéled a történelem Hősünk kalandra kész
Megmenti a jövőnket Múltunkat oltalmazva
Végre eljött az ő pillanata
Ridley Jones ! Bátor, merész és vakmerő
Ridley Jones ! A múzeumot őrzi nagy gonddal
Ridley Jones ! Kalandvágya fertőző
Dínókkal, dodókkal és űrhajóscsimpánzokkal
Ridley Jones ! Fején jellegzetes kalapja
Ridley Jones ! Semmi sem állhat útjába
Sosem enged a félelemnek A kaland a lételeme
Lendül a csatába És megment egy csapásra
Ridley Jones !
Aki kész, aki nem, jövök
Viszlát! Jöjjenek máskor is!
Anya, úgy látom, a Főnix Rubint eltűnt.
Valami gond van?
Mintha valami eltűnt volna? Dehogy! Peabody úr, itt minden tökéletes.
Mióta övé a múzeum, azt lesi, miért rúghatna ki.
De hiszen akkor el kellene…
Költöznünk. Tudom. Nyugi, meg fogom találni.
Segíthetnék. Kalandos lesz.
Édesem, Dante ezt nem szereti.
- Ki az a Dante? - Dantét mondtam?
Ez fura. Elképzelésem sincs, miért mondtam.
Hahó! Ki van ott?
Csak én, Lonny. A hónap biztonsági őre már 42 hónapja.
Lonny, maga az egyetlen őrünk.
Így van. Hoztam pár csatangolót, Ms. Jones.
Elnézést! Nagyon szeretünk itt lenni.
Hé! Te itt élsz a múzeumban, igaz?
Igen. Tudom, szuperül hangzik, de elég uncsi.
Semmit sem szabad csinálni…
Dínó vagyok! Trapp-trapp!
Szórakoztatóbb lenne, ha a dínók tényleg tudnának beszélni.
Egy lombházban élsz a Gyerekmúzeumban, ez nem elég szórakoztató?
Jól van.
- Született tehetség. - Akkor sem. Túl fiatal. Felkészületlen.
Épp eléggé felkészült. Egy út nem a végén kezdődik.
Anya, valami hangot hallottam.
Készen állok. Tudom.
Rám tör egy érzés Míg itt telik éjjelem
Hogy minden relikvia Azt suttogja énnekem
Szólít a végzetem
Hogy e csendes kiállítások Mind a részesei
Egy új kalandnak Minek most indulok neki
Tudom, hogy készen állok
Ideje, hogy mindent felfedezzek
Igen, készen állok
Hogy végre többet is tegyek
És bár őrülten hangzik Nem menekülhetsz a gondolat elől
Hogy minden kiállítás azt mondja Ridley, eljött a te időd
Eljött az én időm
Most, hogy készen állok
Ideje, hogy mindent felfedezzek
Igen, készen állok
Bármi is legyen
Igen, készen állok
Hogy végre anya is meglássa
Hogy készen állok
A végzetemre várva
Készen állok !
- Ki kapcsolta ki a ventilátort? - Én.
Anélkül hogy kamu-repüljek?
Az adja a szelet a szárnyaim alá.
Bocsánat, csak egy nyakláncot keresek… Micsoda? Kamu-repülni? Ki vagy te?
Szerintem az sokkal fontosabb kérdés, hogy te ki vagy?
- Miért kiabálunk? - Nem tudom!
Ne! Várj, már tudom! Azért, mert egy múzeumi dodó vagy,
aki állítólag kihalt.
Személyeskedni azért nem kellene.
Nem tudod, milyen magányos az, ha egyedül állítanak ki.
Nem elég, hogy kihaltál, beszélsz is!
Nem szabadna beszélned.
Dudley!
Fent vagy?
Ilyen nincs! A dínók tudnak beszélni.
Még szép hogy tudunk.
Vigyázz! Bocsi!
A farkam folyton rendetlenkedik.
Zsír, hogy megismerhetlek. Dante vagyok. Ő Ralph. Köszönj szépen, Ralph!
Ridley vagyok. Egy dínóval és a farkával dumcsizok.
Úgy bizony.
Vigyázat! Áthaladó makik.
Kösz, haver! Elviszem a kicsiket az űrrészlegbe.
Gyerünk, mozgás!
Ismat, nézd, ki van itt!
Ó-raó-fáraó! Ridley?
Vigyázz! Királyi múmiaméltóság létemre szeretek ölelkezni.
Azt látom.
Múmiaölelés. Csúcs.
Láttalak a múmiakiállításon. Máshogy nézel ki.
Új szerelés.
A nappali ruhám olyan előző dinasztiabeli.
Csimpi vagyok, az első majom, aki elcsúszott egy banánhéjon az űrben.
Houston, van egy kis baj. Nem hallunk.
Bocs, mindig elfelejtem levenni.
Szió! Csimpi vagyok. Az első majom, aki elcsúszott egy banánhéjon az űrben.
- Hűha! - Szóval végre te vezetheted a csordát.
- Hisz már készen áll. - Hallottad?
Persze! Nagyon hasonlítasz anyukádra.
Ismered az anyukámat?
Persze hogy ismerjük.
Ő itt a főnök.
Tudom. De nem tudtam…
- Rólunk? - Így van.
- Mintha egy fura idegen bolygón járnál. - Elképesztő az egész.
Dudley, a ventilátorod összeborzolt.
Bocs, Fred! Egy csodálatos sasnak érzem magam fenn a felhők között.
A dodók nem tudnak repülni.
Ilyen hozzáállással tényleg nem.
Fred lány vagy fiú?
- Nem tudom. Fred és kész. - Csúcs.
Gyere, körbevezetünk!
Várjatok! Tényleg nem tudok repülni… még.
Hogy ityeg a fityeg, Sanchez néni?
Már itt fityegek vagy 12 órája. Úgy ityeg.
Már görcsöl a farkam.
- A lepkék szeretnek rajta szörfözni. - Ez a hely elképesztő.
Anyukád és a nagymamád mindig is galaktikusan jól gondunkat viselték.
Anya bajban van. Eltűnt a Főnix Rubint.
Ha reggelig nem kerül elő, kirúghatják. Segítenék, de szerinte nem állok készen.
Néha el kell mondanod, hogy belül valójában ki vagy.
Bárcsak valahogy… Hé, mi az ott?
Megvan! Segíthetek anyának.
Vigyázz! A rénszarvasok begurulnak, ha bemész.
Nem hiányozna egy vad vágta.
Vágta!
Tisztára gondolatolvasók. Elképzelem, és megtörténik.
Sas vagyok!
Ez krétasztikusan necces volt.
Vágta!
- Mi? Nincs hátsó fal? - Éjszaka nincs.
Távolodnak vagy közelednek?
- Közelednek! - Becsapódás!
Vágta!
- Biztos készen állsz? - Mi?
A sisak. Elfelejtettem.
Ridley, biztosan készen állsz?
A vad vágta nem piskóta.
Nehogy úgy járj, mint a dodók, mert mi kihaltunk.
Átérzem, haver.
Vágta!
- Készen állok. - Reméltem is.
- Felszállási engedély megadva. - Mutasd meg nekik!
De stílusosan ám!
Na így már felszállhatsz.
Vágta!
- Nézni is rossz. - Én imádom!
Hatalmas ugrás a lányoknak.
Helló, Ridley vagyok. Örvendek. Sajnos most mennem kell.
- Vágta! - Helló!
- Szia! Mit művelsz? - Az a nyaklánc kellene.
Jaj, micsoda?
- Ott van a szarvadon. - A szarvamon van? Szedd le róla!
Ha megállnátok, le tudnám szedni.
Vágtázás közben nem lehet megállni.
Vágta!
Jó nagy bajban van. Segítenünk kell.
- Tényleg? - Egy jó királynő vigyáz a barátaira.
Ki tart velünk?
Hazavezető pályára kell állítanunk őket.
Hogy ne pusztítanak el még több dolgot.
Vágta!
Tudom, nem túl felvillanyozó, de elég volt!
A kerámiakiállítás ma nem fogad vágtázókat.
Öveket becsatolni,
tálcákat felhajtani, és köszönjük, hogy velünk repültek!
A sas leszállt.
- Ridley! Tereljük vissza őket! - Még nincs meg a nyaklánc.
- Most vagy soha! - Akkor legyen most!
Bölényi döntés.
- Sikeres a küldetés? - Igen.
- Jurasztikus. - Felséges.
Vissza kell vinnem anyának.
Anya!
Úgy néz ki, a nyaklánc…
lenyűgöző.
Ezúttal minden rendben van.
De visszatérek még. Figyelem ám magukat!
Köszönjük a látogatást!
Kikísérem magát.
Készen állok.
Hogy találtad meg?
Találkoztál…
Sok mindent kell megmagyaráznom.
És neked is.
Hát, tudom, ez nem fest jól, de felkészültem a hely vezetésére.
Szerintem még nem. De talán elkezdhetlek tanítani.
- Ez az! - Jurasztikus!
A múmiád nagyon büszke rád.
Egy bölcs ember azt mondta: egy út nem a végén kezdődik.
Annyi mindent kell elmondanom. De kezdjük az első leckével!
És mi az?
A takarítás.
- Csúcs. Menni fog. - Az új földi személyzeted segít.
- Mumisztikus! - Mezozoikus!
Van, aki forrón szereti!
Figyelem! Mindjárt zárunk. Hacsak nem akarnak ideköltözni…
Maradni akarok.
Köszi! Erre van a kijárat. Gyertek máskor is! Helló!
Ők voltak az utolsók.
Tiszta a levegő. Most már előjöhetnek, igaz?
Ma jól bezsongtál.
Nem tehetek róla.
Most, hogy már tudom az igazat, csak a kalandokon jár az agyam.
Kalandokon?
Készen állsz a kiképzésre?
- Igen. - Tuti biztos?
Naná! Születésem óta.
Ez igaz.
- Jól van. - Ez az!
Mindig is családunk nőtagjai vigyáztak a múzeumra.
A mi örökös dolgunk az itt otthonra találó tárgyak oltalmazása és megőrzése.
Jó, értem.
Tanulnunk kell a jelen és a régmúlt kultúráitól.
Aha. Tudom.
És vissza kell juttatnunk a tárgyakat, ha rátalálunk az otthonukra.
Még mindig beszélünk? Anya, nagyi, a családunk történelme csúcs,
de mikor mindez kiderült, azt hittem, kalandokban lesz részem.
Dzsungelek, templomok, bogárevés…
Na jó, azt inkább ne!
Ridley!
A béke őrei vagyunk, a munkánk ritkán kalandos.
Ez is a képzés része.
De kimehetsz a múzeumba a többiekhez.
Na ez már tetszik. Sziasztok!
Sziasztok! Halihó!
Sanchez néni, mintha más lenne a farka.
Észrevetted? Köszönöm, kincsem!
- Halihó! - Ridley!
Figyelj oda a királynődre!
Te, nem vagy királynő.
Mi a ma esti röppálya?
Elkezdtem a múzeumi képzést. De azt hittem, kicsit izgibb lesz.
Kalandokban reménykedtem.
Úgy rémlik, hogy anyukád is csak jóval képzettebben kezdett kalandozni.
Még egy ilyen hatalmas vadállat is kicsiként kezdte.
Tudom, hogy már készen állok.
Elnézést!
- Tudnál segíteni? - Természetesen.
Kalandozni megyek.
Szerencse fia.
Mármint pingvinje.
Látjátok? Tudok segíteni.
Pedro! Hol vagy?
Nem láttátok?
És ti? Kérlek! Nem lehet sokáig kint a hidegben. Pedro!
Dudley, baj van?
Naná! Katasztrófa! Pedro eltűnt.
Egy apró röpképtelen madárka teljesen egyedül a világban.
Jól tudom, milyen ez, és nagyon nem jó.
Pedro az egyik hű alattvalóm?
Nem tudom. De segítenem kell neki, ha ő is a múzeumhoz tartozik.
Hogy néz ki?
Pici. Ilyen magas.
Fekete-fehér, és így totyog.
- Ez egy pingvin. Szóval pingvin. - Pingvin?
Tudom, hol van.
Ridley, hová suhansz?
A Serengetibe megmenteni Pedrót.
Bár ehhez kell némi felszerelés.
- Felszerelés? - Tudjuk, hol találsz királynőhöz méltót.
Hű!
Ez a kalandorok álma. Honnan tudtatok erről?
Viccelsz?
Ezek anyukád és nagymamád káprázatos, titkos felszerelései.
Szerencsére elég strapabíró cuccok.
Anyáé és nagyié?
Na ez nem semmi!
- Tetszik. - Indulásra készen állok.
De nem egyedül mész. Veled tartunk.
- Igen? - Naná!
Jól jön majd egy nagy bölénytestőr.
Mármint én.
Ja, persze.
És egy királyi kísérő is, aki utasítgat. Kedvesen.
Nem! Semmiképp. A Serengeti forró, veszélyes,
a dodók könnyen leégnek, és a strandpapucsom sincs nálam.
Itt is maradhatsz. Egyedül.
Egyedül? Mindegy, inkább jövök. Nem mintha lenne belőlem még egy.
Nagyon köszönöm!
Várjatok!
Ha együtt kalandozunk, egy csapat leszünk.
Egy csapat! Ez krétasztikus!
Büszke vagyok rá, hogy tagja lehetek… Mi a nevünk?
Még nincs nevünk.
Legyünk a Múzeum Szemei!
Mert vigyáznunk kell minden tárgyra, diorámára és minden barátra.
- Vettem! - Szupi!
Szemek háromra! Egy… kettő… Szemek!
Nézd ezeket a szent termeket ! Íme a csodás gyűjteményünk
Felbecsülhetetlen értékű kincsek Miket mi védelmezünk
A világ minden szegletéből Történelem és csodás szépség
Nem feledjük, hogy ez szent kötelesség
Minden ősi leletre vigyáznunk kell
Míg az ügy megoldatlan, nem nyugszunk meg
Mi vagyunk a Múzeum Szemei
Kalandra fel !
A kis Pedro magára maradt
Egyedül a Serengetiben
Ne félj, a Szemek itt vannak
Bármilyen csekély is az esély Győzelem vár ránk
Pedro eltűnt ? Már keressük is a nyomát
Mi vagyunk a Múzeum Szemei
Sikerünk nem vitás
Hű!
Ha a Serengeti életre kel, akkor tényleg életre kel.
Ridley, fedezlek.
Hallottad? Vagy már hallucinálok?
- Működik ez? - Elfelejtettem. Szia, Csimpi!
Itt a központ.
Míg ti odakint lesztek, én innen figyelem a múzeumot.
Mindent látok, és… Jaj, a Szaturnuszra!
Van, amit nem tudok majd elfelejteni. Szóval én leszek az égi szem.
Csak szóljatok!
- Vétel. - Vétel. Hol tartottunk?
A Serengeti félelmetességénél.
És hogy nem szégyen megfordulni és hazamenni.
Gyertek!
Csak utánatok. Én menjek elől?
Dudley, be kell mennünk.
Még ha félünk is, mindenkire vigyáznunk kell a múzeumban.
És Pedro miattam került erre a veszélyes helyre.
Vissza kell hoznom.
Szánkónyomok. Erre lesz. Gyertek! Még forró a nyom.
- Ridley? - Elefánt!
Álljatok mögém! A spéci farkasszemtaktikám elijeszti.
Elijeszti? Ahhoz túl cuki vagy.
Dehogy! A legnagyobb, legkeményebb vadállat vagyok.
Ugorjatok félre!
Ez túl necces volt.
Ez a hely sokkal veszélyesebb, mint hittem. Remélem, Pedro jól van.
Úgy érzem, mumifikálódom.
Micsoda? Azt mondjátok, vissza akartok fordulni?
„Igen, Dudley, menjünk vissza finom madáreleséget enni.”
Tovább kell mennünk!
Ha nekünk melegünk van, milyen lehet egy pingvinnek?
Jaj, ne! Véget ért a nyom.
- Hahó! - Pedro?
Segítség!
Pedro!
Félek.
Tudom, de nyugi, hazaviszünk.
Oké.
Ajaj!
Jaj, ez nem jó.
Bocsi, folyton morajlik, és itt ragadtam.
Az biztos.
A te súlyod tartja ott a sziklákat.
Nem lett volna szabad eljönnöm. Csak kalandra vágytam, mint te.
Ez nem a te hibád. Csakis az enyém.
Én tehetek róla. De kiviszlek innen, jó?
Jól van.
Kell valami, ami olyan nehéz, mint te, és kicserélhetünk rá téged.
Csimpi, mennyi egy átlagos pingvinfióka súlya?
Nézem is, Ridley.
Kilencven kiló. Ja, az az elefántbébi.
Pillanat!
Megvan.
Szuper. Köszi!
Már tudom is.
Idedobnátok egy kis homokot?
Remélem, jó lesz. Egy dobásunk van.
Ezt megúsztuk.
Ez az!
Ügyes.
Hoppá! Farokbaki!
Kőomlás!
Meneküljetek! Futás!
- Dudley! - Mondtam, a dodók nem járnak sivatagba.
Nyugi, haver, megmentelek.
Most majdnem végleg kipusztultam!
Pedro, jól vagy?
Ez szuper volt!
De most már hazamegyünk?
Mindenképpen.
Hihetetlen, hogy megúsztuk.
A gyors reagálásod koronázta meg az egészet.
És persze az, ahogy a végén segítettem nekik félreugrani.
Ezt hagyjuk rá! Örülök, hogy mind megúsztuk.
Pedro! Jaj, kis pingüinóm!
Úgy aggódtam.
- Hálásan köszönöm! - Nincs mit.
Pedro, a veszélyes kalandokra még egyikünk sem áll készen.
Előbb még lehet, hogy tanulnunk kell.
Anya, nagyi, mielőtt leszidnátok…
Örülünk, hogy jól vagy.
Bocs, hogy önfejű voltam.
Épp hogy megmenekültünk egy elefánt, egy kőomlás és a nap melege elől.
Valószínűleg ezért akartátok, hogy még tanuljak a múzeumról.
Nem térünk vissza a képzéshez?
Az elefántok nem valók az ősi kerámiák közelébe.
Az ősi hajómodellek meg a mosdóba.
Imádják a vizet, és bármit mondanak, eldugítják a vécéket.
A pingvinek meg nem valók a sivatagba.
Mára végeztél?
Nem. Jöjjenek a drágakövek!
A feliratot fordította: Szűcs Imre