‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫"במקום מלא מסתורין‬
‫שבו העבר מתעורר לחיים‬
‫יש גיבורה של ההיסטוריה‬
‫שמוכנה לשגשג‬
‫היא מצילה את העתיד שלנו‬
‫על ידי הגנה על העבר‬
‫היא גיבורה שהרגע שלה הגיע סוף סוף‬
‫רידלי ג'ונס‬
‫מלאת תעוזה וגם אומץ‬
‫רידלי ג'ונס‬
‫שומרת על המוזיאון בגאווה‬
‫רידלי ג'ונס‬
‫ההרפתקנות שלה מדבקת‬
‫דינוזאור, דודו ושימפנזה אסטרונאוטית לצידה‬
‫רידלי ג'ונס‬
‫חובשת את כובע הפדורה המוכר‬
‫רידלי ג'ונס‬
‫שום אתגר לא יעמוד בדרכה‬
‫היא לעולם לא תיכנע לפחדיה‬
‫היא זורחת כשהרפתקה מתקרבת‬
‫מזנקת לקלחת‬
‫ואז מצילה את המצב‬
‫רידלי ג'ונס!"‬
‫מוכנים או לא אני כבר כאן.‬
‫ביי-ביי. תודה שבאתם.‬
‫אימא, שמתי לב שמחרוזת הפניקס נעלמה!‬
‫משהו לא בסדר?‬
‫מה? לא בסדר כאילו חסר?‬
‫לא! מר פיבודי, הכול מושלם לגמרי.‬
‫מאז שקנה את המוזיאון‬ ‫הוא מחפש סיבה לפטר אותך.‬
‫אבל אם לא תנהלי את המוזיאון נצטרך…‬
‫לעבור. כן. אל דאגה, רידלי.‬ ‫אמצא את המחרוזת.‬
‫אני אעזור. זו תהיה הרפתקה.‬
‫מותק, דנטה שונא שאת נתלית מהזנב שלו.‬
‫מי זה דנטה?‬ ‫-אמרתי דנטה?‬
‫זה מוזר.‬ ‫ואני לא יכולה לחשוב למה אמרתי את זה.‬
‫שלום, מי שם?‬
‫רק אני. לוני!‬
‫המאבטחת המצטיינת 42 חודשים ברצף.‬
‫לוני, את המאבטחת היחידה במוזיאון.‬
‫נכון. בכל מקרה,‬ ‫נשארו כמה אנשים, גב' ג'ונס.‬
‫סליחה, אנחנו אוהבים את המקום,‬ ‫קשה להוציא אותם.‬
‫היי, את הילדה שחיה פה, נכון? במוזיאון?‬
‫כן. זה נראה מגניב,‬ ‫אבל יכול להיות גם משעמם.‬
‫אסור לך לעשות כלום…‬
‫אני דינוזאור! צ'ומפ! צ'ומפ!‬
‫כל מה שאני יודעת זה שיהיה הרבה יותר כיף‬ ‫אם הדינוזאורים באמת יוכלו לדבר.‬
‫את גרה בבית עץ בתוך מוזיאון לילדים,‬
‫ולדעתך זה לא מספיק כיף?‬ ‫-בסדר, בסדר.‬
‫כישרון טבעי.‬
‫התשובה היא לא.‬ ‫היא לא מבוגרת מספיק. היא לא מוכנה.‬
‫היא מוכנה כפי שהיא צריכה להיות.‬ ‫מסע לא מתחיל מהסוף.‬
‫אימא, שמעתי משהו.‬
‫אני מוכנה. אני יודעת שכן.‬
‫"יש תחושה שאני מקבלת‬ ‫כשאני הולכת במסדרונות‬
‫הרגשה שהשרידים שתלויים על הקירות‬
‫לוחשים 'הגורל מחכה'‬
‫כאילו המוצגים השקטים האלה הם איכשהו חלק‬
‫מאיזו הרפתקה חדשה שמחכה להתחיל!‬
‫אני יודעת בליבי שאני מוכנה‬
‫מוכנה לגלות את מה שמצפה‬
‫כן, אני מוכנה‬
‫מוכנה לעשות משהו מעבר‬
‫ולמרות שזה נשמע מטורף,‬ ‫אני לא יכולה לנער את ההרגשה‬
‫כל מוצג אומר, 'רידלי, הרגע שלך הגיע'‬
‫הרגע שלי הגיע!‬
‫עכשיו שאני מוכנה‬
‫מוכנה למצוא את מה שמחכה לי‬
‫כן, אני מוכנה‬
‫לא משנה מה אמצא‬
‫כן, אני מוכנה‬
‫מוכנה שאימא סוף סוף תראה‬
‫תראה שאני מוכנה‬
‫מוכנה לגורלי‬
‫אני מוכנה!"‬
‫מי כיבה את המאוורר?‬
‫אני.‬
‫איך אוכל לעוף בכאילו בלעדיו?‬
‫המאוורר הזה הוא הרוח בכנפיי.‬
‫סליחה, חיפשתי מחרוזת אבודה…‬
‫רגע, "לעוף בכאילו"? מי אתה?‬
‫אני חושב שחשוב בהרבה לשאול, מי את?‬
‫למה הצעקות?‬ ‫-לא יודעת!‬
‫לא, רגע, כן אני כן.‬
‫כי אתה ציפור דודו במוזיאון!‬
‫שאמור להיות מין נכחד!‬
‫טוב, את לא צריכה להפוך את זה לאישי.‬
‫אין לך מושג כמה בודד זה להיות לבדך בתצוגה.‬
‫וחוץ מזה שזה מין נכחד, אתה מדבר!‬
‫אתה לא אמור לדבר!‬
‫דדלי!‬
‫אתה ער?‬
‫אין מצב! דינוזאורים יכולים לדבר!‬
‫ברור שאנחנו יכולים לדבר.‬
‫תיזהרו מהזנב. סליחה.‬
‫הזנב שלי תמיד מנסה להתגנב עליי.‬
‫אדיר לפגוש אותך סוף סוף. אני דנטה.‬
‫וזה ראלף. תגיד שלום, ראלף!‬
‫אני רידלי. ואני מדברת עם דינוזאור.‬ ‫ועם הזנב שלו.‬
‫בדיוק ככה.‬
‫זהירות, למורים בדרך.‬
‫תודה, חבר.‬ ‫אני לוקח את הקטנים לטיול באגף החלל.‬
‫קדימה, תמשיכו להתקדם.‬
‫איסמת, תראי מי כאן!‬
‫כל מצרים! רידלי?‬
‫ראי הוזהרת, אני אולי מומיה מלכותית,‬ ‫אבל אני עדיין מחבקת!‬
‫אכן כן.‬
‫חיבוק מומיה. מגניב.‬
‫רגע, ראיתי אותך בתערוכת המומיה.‬ ‫אבל השתנית.‬
‫תלבושת חדשה!‬
‫בגדי היום שלי הם כל כך מהשושלת שעברה.‬
‫היי, אני פיצ'ס,‬ ‫הקופה ראשונה שהחליקה על קליפת בננה בחלל.‬
‫יוסטון, יש לנו בעיה לשמוע אותך.‬
‫סליחה. תמיד שוכחת שאני חובשת את זה. ‬
‫היי, אני פיצ'ס.‬
‫הקופה הראשונה שהחליקה על קליפת בננה בחלל.‬
‫וואו!‬
‫אז סוף סוף קראו לך להנהיג את העדר.‬
‫היא אמרה שהיא מוכנה.‬
‫שמעת אותי?‬
‫כמובן. את דומה מאוד למאמא שלך.‬
‫את מכירה את מו… אה, אימי?‬
‫ברור שאנחנו מכירים את אימא שלך.‬
‫היא אחראית על המקום הזה.‬
‫אני יודעת. אבל לא ידעתי…‬
‫עלינו?‬ ‫-כן.‬
‫בטח מרגיש לך שנחתת בכוכב זר.‬
‫זה די מטורף.‬
‫דדלי! המאוורר הרס לי את הפרווה!‬
‫סליחה, פרד.‬ ‫הוא פשוט גורם לי להרגיש כמו עיט מופלא‬
‫שממריא בין העננים.‬
‫ציפורי דודו לא עפות.‬
‫בטח לא עם הגישה הזאת.‬
‫פרד זה "הוא" או "היא"?‬
‫אני לא יודעת. נגיד פשוט "פרד".‬ ‫-מגניב.‬
‫בואי, נעשה לך סיור.‬
‫חכו! אני לא יכול לעוף עדיין!‬
‫את מחזיקה עשר, גב' סנצ'ז!‬
‫אני מחזיקה כבר יותר מ-12…‬ ‫שעות, זאת אומרת.‬
‫יש לי כזאת התכווצות שריר בזנב!‬
‫הפרפרים אוהבים לגלוש על הזנב.‬
‫המקום הזה מדהים!‬
‫ובכן, אימא וסבתא שלך‬
‫תמיד דאגו לנו נהדר.‬
‫אימא שלי בצרות. מחרוזת הפניקס נעלמה.‬
‫אם היא לא תימצא הלילה, אולי יפטרו אותה.‬ ‫רציתי לעזור, אבל לדעתה אני לא מוכנה.‬
‫לפעמים צריך לספר לאנשים‬ ‫מי אנחנו באמת מבפנים.‬
‫הלוואי שיכולתי לעשות… רגע, מה זה?‬
‫המחרוזת! אוכל לעזור לאימא.‬
‫זהירות! איילי הצפון נלחצים‬ ‫כשנכנסים לתצוגה שלהם.‬
‫את יודעת מה יהיה נורא? מנוסת בהלה.‬
‫מנוסת בהלה!‬
‫כאילו הם קראו את מחשבותיי!‬ ‫רואה? מחשבה בוראת מציאות!‬
‫אני עיט!‬
‫יו, זה היה קרוב בקטע קרטיקוני.‬
‫מנוסת בהלה!‬
‫רגע. אין קיר אחורי?‬
‫לא בלילה.‬
‫הם מתרחקים או מתקרבים?‬
‫מתקרבים!‬ ‫-היכונו לפגיעה!‬
‫מנוסת בהלה!‬
‫בטוחה שאת מוכנה?‬ ‫-מה?‬
‫קסדה. שכחתי.‬
‫רידלי, את בטוחה שאת מוכנה?‬
‫מנוסות בהלה זה רציני.‬
‫לא נרצה שתלכי בדרכו של הדודו…‬
‫כי נכחדנו!‬ ‫-אני מרגיש את הכאב שלך, אחי.‬
‫מנוסת בהלה!‬
‫אני מוכנה.‬ ‫-קיוויתי שתגידי את זה.‬
‫יש לך אישור להמראה.‬
‫תראי להם מאיזה חומר קורצת.‬
‫אבל תעשי את זה בסטייל!‬
‫עכשיו את מוכנה למסלול!‬
‫מנוסת בהלה!‬
‫אני לא יכול לצפות!‬ ‫-אני לא יכולה שלא.‬
‫זה צעד גדול למין הנשי!‬
‫היי! אני רידלי. נעים להכיר.‬
‫הייתי שמחה לפטפט, אבל חייבת לזוז.‬
‫מנוסת בהלה!‬ ‫-היי! ‬
‫כלומר, היי. כלומר, מה את עושה?‬
‫מנסה להחזיר את המחרוזת.‬
‫איזו?‬ ‫-זו שעל הקרניים שלך.‬
‫יש מחרוזת על הקרניים שלי? תורידי אותה!‬
‫אם תפסיק לנוס, אוכל לתפוס אותה.‬
‫העניין עם מנוסת בהלה הוא… שאי אפשר להפסיק.‬
‫מנוסת בהלה!‬
‫רידלי בצרות צרורות.‬
‫חייבים לעזור לה.‬ ‫-באמת?‬
‫מלכה טובה תמיד מגינה על החברים שלה.‬
‫מי מצטרף אלינו?‬
‫צריך להחזיר את האיילים למסלול התצוגה שלהם.‬
‫ככה הם לא ישמידו שום דבר…‬
‫נוסף.‬
‫מנוסת בהלה!‬
‫אני יודע שזה מזעזע, אבל הגיע הזמן להפסיק!‬
‫תצוגת הקדרות סגורה למנוסות בהלה היום.‬
‫הדקו את חגורת הבטיחות,‬
‫קפלו את השולחן שלפניכם,‬
‫ותודה לכם שטסתם עם חברת התעופה דודו!‬
‫הנשר נחת.‬
‫רידלי! צריך להחזיר אותם לתצוגה.‬ ‫-עוד לא השגתי את המחרוזת.‬
‫עכשיו או לעולם לא.‬ ‫-טוב, אם כך, עכשיו!‬
‫בחירה ביזונית!‬
‫השלמת את המשימה?‬
‫כן.‬
‫אדי-יורה.‬ ‫-זה היה מלכותי.‬
‫עליי להביא את זה לאימא שלי.‬
‫אימא!‬
‫אני חוששת שהמחרוזת…‬
‫מדהימה.‬
‫אני מניח שהכול בסדר הפעם.‬
‫אבל אני אחזור.‬ ‫אני משגיח עליכן, בנות ג'ונס!‬
‫תודה שבאת, מר פיבודי.‬
‫אלווה אותך החוצה.‬
‫אמרתי לך שאני מוכנה.‬
‫אבל איך השגת את זה?‬
‫פגשת…?‬
‫יש לי הרבה מה להסביר.‬
‫וגם לך.‬
‫בקשר לזה…‬
‫כן, זה לא נראה נהדר,‬ ‫אבל אני מוכנה לנהל את המקום.‬
‫לא נראה לי. אבל אולי‬ ‫את מוכנה שאתחיל ללמד אותך.‬
‫כן!‬ ‫-אדי-יורה.‬
‫הבאת גאווה למומיה שלך!‬
‫כפי שאישה חכמה אמרה לי פעם,‬ ‫לא מתחילים מסע מהסוף.‬
‫יש כל כך הרבה מה להסביר.‬
‫אבל לדעתי צריך לקפוץ ישר לשיעור.‬
‫כן? מה הוא?‬
‫לנקות.‬ ‫-מגניב. אני יכולה לעשות את זה.‬
‫וצוות הקרקע החדש שלך יכול לעזור.‬
‫מומיה-דהים!‬ ‫-מזוזואי!‬
‫חמים וטעים.‬
‫שימו לב, אורחים,‬
‫המוזיאון נסגר עכשיו.‬
‫אם לא תכננת לעבור לפה…‬ ‫-לא רוצה ללכת.‬
‫תודה שבאתם. היציאה כאן. נתראה בקרוב.‬
‫ביי!‬
‫אלה אחרוני האורחים.‬
‫השטח פנוי. כולם יכולים לצאת עכשיו, נכון?‬
‫מישהי קצרת רוח הערב.‬
‫אני לא שולטת בזה.‬
‫עכשיו שהאמת על המוזיאון נחשפה,‬
‫אני מצליחה לחשוב רק על הרפתקאות.‬
‫הרפתקאות?‬
‫את בטוחה שאת מוכנה להתחיל בהכשרה?‬
‫כן!‬ ‫-בטוחה שאת בטוחה?‬
‫הכי בטוחה שיש! נולדתי מוכנה!‬
‫זה נכון.‬
‫בסדר…‬
‫כן!‬
‫נשות המשפחה שלנו תמיד טיפלו במוזיאון.‬
‫התפקיד שלנו הוא, ותמיד היה,‬
‫לדאוג לחפצים שזהו ביתם, ולשמר אותם.‬
‫כן. הבנתי.‬
‫וללמוד מהתרבויות ומההיסטוריה האלה,‬ ‫עכשוויות ועתיקות.‬
‫אני יודעת!‬
‫זה גם תפקידנו להחזיר חפצים‬
‫כשנמצא את בתיהם או קבוצתם…‬ ‫-אלוהים, אנחנו עדיין מדברות?‬
‫אימא, סבתא, היסטוריית משפחת ג'ונס מגניבה,‬
‫אבל כשגיליתי שהמוזיאון מתעורר לחיים בלילה,‬
‫חשבתי שאצא להרפתקאות!‬
‫אשוטט בג'ונגלים, ארוץ דרך מקדשים,‬ ‫אוכל חרקים…‬
‫טוב, אולי לא האחרון.‬
‫רידלי, רוב העבודה לא קשורה להרפתקאות,‬
‫אלא לשמירת הסדר. זה חלק מההכשרה.‬
‫אבל את יכולה להיכנס למוזיאון‬ ‫ולפגוש את כולם.‬
‫זה יותר טוב. ביי, אימא. ביי, סבתא.‬
‫שלום! איך הולך?‬
‫גב' סנצ'ז, עשית משהו חדש עם הזנב שלך?‬
‫שמת לב! תודה, יקירתי!‬
‫ברכות ביזון!‬ ‫-רידלי!‬
‫תיזהר על מלכתך!‬
‫איסמת, את לא המלכה שלנו.‬
‫מה בתוכנית טיסתך הערב?‬
‫התחלתי הכשרה במוזיאון.‬
‫אבל זה היה קצת פחות מרגש משחשבתי שיהיה.‬
‫קיוויתי להרפתקאות.‬
‫אני לא זוכרת שאימא שלך התחילה עם הרפתקאות‬
‫עד שלב די מאוחר בהכשרה שלה.‬
‫אפילו חיה פראית גדולה כמוני התחילה בקטן!‬
‫אני יודעת שאוכל להגן על המוזיאון.‬
‫סלחי לי.‬ ‫-מה?‬
‫אפשר לקבל עזרה?‬
‫ודאי שאתה יכול.‬
‫יוצא להרפתקה.‬
‫יש לך מזל.‬
‫פינגווין בר מזל.‬
‫רואים? לגמרי מוכנה לעזור.‬
‫פדרו! איפה אתה?‬
‫ראיתם את פדרו? כן?‬
‫בבקשה, אסור שיהיה מחוץ לקור לזמן רב. פדרו?‬
‫דדלי! הכול בסדר?‬
‫לא, זה אסון! פדרו נעדר.‬
‫הוא רק ציפור חסרת מעוף קטנה‬ ‫והוא נזרק לעולם לבדו.‬
‫משהו שאני מכיר היטב, וזה לא טוב.‬
‫מי זה פדרו? מנתיניי הנאמנים?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אבל אם הוא חלק מהמוזיאון הזה,‬ ‫הוא באחריותי.‬
‫אני צריכה תיאור.‬
‫הוא קטן. גובה כזה.‬
‫שחור ולבן. והוא מתנדנד ככה.‬
‫אתה מתאר פינגווין. הוא פינגווין.‬
‫פינגווין? אני יודעת איפה הוא.‬
‫היי, רידלי, לאן את הולכת?‬
‫לסרנגטי! אני חייבת להציל את פדרו.‬
‫למרות שבטח כדאי שאארוז קצת אספקה קודם.‬
‫"אספקה", מה?‬ ‫-אנו יודעים איפה יש אספקה שמתאימה למלכה.‬
‫וואו!‬
‫זה חלומה של הרפתקנית!‬
‫איך ידעתם על זה?‬
‫את צוחקת?‬
‫זו האספקה הסודית והמעולה‬ ‫של אימא ושל סבתא שלך.‬
‫טוב, למרבה המזל, זה די יציב.‬
‫אימא וסבתא, מה?‬
‫יפה.‬
‫אהבתי.‬
‫נראה לי שאני מוכנה.‬
‫אבל את לא הולכת לבד, חבובה. אנחנו באים.‬
‫באמת?‬ ‫-ברור!‬
‫את תצטרכי אבטחה מביזון גדולה!‬
‫התכוונתי אל עצמי.‬
‫כן, בטח.‬
‫ותצטרכי מלווה מלכותית שתגיד לך מה לעשות…‬ ‫בצורה נחמד.‬
‫לא. אין מצב. חם ומסוכן בסרנגטי,‬
‫וציפורי דודו נשרפות בקלות,‬
‫ואין לי כפכפים לחול.‬
‫אתה תמיד יכול להישאר כאן. לבד.‬
‫לבד? לא משנה. כנראה שאני בא.‬
‫לא שאני האחרון מסוגי או משהו.‬ ‫-תודה לכולם.‬
‫רגע.‬
‫אם נצא להרפתקה ביחד, אז אנחנו צוות.‬
‫צוות! מגניב בקטע קרטיקוני!‬
‫אני כל כך גאה להיות חלק מ…‬ ‫איך אנחנו נקראים, שוב?‬
‫עוד אין לנו שם.‬
‫אנחנו יכולים להיות "העיניים של המוזיאון"!‬
‫כי זה התפקיד שלנו לשמור‬ ‫על כל חפץ, כל דיורמה‬
‫וכל חבר.‬
‫קיבלתי.‬ ‫-מגניב.‬
‫"עיניים" לספירת שלוש. אחת, שתיים,‬
‫עיניים!‬
‫"הביטו באולמות הקדושים האלה‬
‫תראו את האוסף המופלא הזה‬
‫שמעת את כל האוצרות יקרי הערך האלה‬ ‫זועקים להגנה?‬
‫כל הדרך מקצוות כדור הארץ‬
‫היסטוריה ויופי מהמם‬
‫לא נוכל לשכוח את חובתנו המקודשת‬
‫עלינו לדאוג לכל חפץ עתיק‬
‫כך שלא ננוח עד שהפרשה תיפתר‬
‫אנחנו 'העיניים של המוזיאון'‬
‫הגיע הזמן לפעול‬
‫פדרו הקטן לבדו‬
‫לגמרי לבד בסרנגטי‬
‫אל חשש, 'העיניים' תמיד מוכנים‬
‫לא משנה מה הסיכוי, אנחנו חייבים לנצח‬
‫פדרו נעדר? טוב, אנחנו מהר בעקבותיו‬
‫אנחנו 'העיניים של המוזיאון'‬
‫אנחנו 'העיניים של המוזיאון', לא ניכשל"‬
‫וואו.‬
‫כשהסרנגטי מתעורר לחיים,‬ ‫הוא באמת מתעורר לחיים.‬
‫אל חשש, אני אדאג לך.‬
‫שמעתם את זה? או שזה הפחד הפנימי שלי?‬
‫זה פועל?‬
‫אופס! שכחתי מזה. היי, פיצ'ס.‬
‫כאן בקרת משימה. בזמן שאתם בחוץ,‬
‫אני אוכל לשים עין על המצב פה במוזיאון.‬
‫כל מיני דברים ו… מה בשם שבתאי?‬
‫את חלקם לא אוכל לשכוח.‬
‫בכל אופן, אני עיניכם בשמיים.‬
‫קראו כשתצטרכו!‬
‫עבור!‬ ‫-רות, סוף.‬
‫איפה היינו?‬
‫דיברנו על כמה הסרנגטי מפחיד.‬
‫ואיך אין בושה לסובב זנב וללכת הביתה.‬
‫קדימה, כולם.‬
‫אחריך, דדלי קודם. לא? אחריי?‬
‫דדלי, חייבים להיכנס.‬
‫גם אם זה מפחיד,‬
‫זה תפקידנו להגן על כל יושבי המוזיאון.‬
‫חוץ מזה, הבאתי את פדרו למקום המסוכן הזה.‬ ‫פשוטו כמשמעו.‬
‫עליי להחזיר אותו.‬
‫עקבות מזחלת! פדרו בטח שם.‬
‫קדימה! זו הדרך הנכונה.‬
‫רידלי?‬ ‫-פיל!‬
‫עמדו מאחוריי!‬ ‫"בהיית מנוסת הבהלה" הייחודית שלי תפחידו.‬
‫תפחיד? אתה השתגעת? את מקסימה מדי!‬
‫אני לא מקסים, אני החיה הכי גדולה וקשוחה!‬
‫כולם לזנק!‬
‫זה היה קרוב מדי!‬
‫המקום הזה מסוכן בהרבה משציפיתי.‬
‫אני ממש מקווה שפדרו בסדר.‬
‫אני מרגישה כאילו חונטים אותי.‬
‫מה אמרתם, כולם?‬
‫אתם רוצים לחזור חזרה?‬
‫"כן, דדלי! בוא נצא מכאן‬ ‫ונלך לאכול זרעי ציפורים טעימים!"‬
‫קדימה, צריך להמשיך.‬
‫אם לנו חם, תחשבו כמה רע‬ ‫מרגיש פינגווין כמו פדרו הקטן.‬
‫אוי לא. זה סוף העקבות.‬
‫שלום?‬
‫פדרו?‬
‫הצילו!‬
‫פדרו!‬
‫אני פוחד.‬
‫אני יודעת, אבל אל דאגה, ניקח אותך הביתה!‬ ‫-בסדר.‬
‫אוי לא.‬
‫וואו, זה לא טוב.‬
‫סליחה. זה רועש ומתפורר ו… נתקעתי.‬
‫בהחלט.‬
‫נראה שאתה הדבר היחיד שמונע מהסלעים ליפול.‬
‫לא הייתי צריך לבוא.‬
‫רק רציתי לצאת להרפתקה, כמוך.‬
‫אין לך על מה להצטער.‬
‫אבל לי יש. זו אשמתי.‬
‫אבל אני אוציא אותך מפה, בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫אנחנו צריכים למצוא משהו במשקל שלך.‬
‫ואז נוכל להחליף אותך בלי שהסלעים יזוזו.‬
‫פיצ'ס, תוכלי לחפש את המשקל הממוצע‬ ‫ של פינגווין תינוק?‬
‫בטח, רידלי!‬
‫זה 90 קילוגרם! רגע, זה פיל תינוק.‬
‫המתיני, בבקשה!‬
‫הנה.‬
‫מעולה! תודה.‬
‫אני יודעת מה לעשות.‬
‫תוכלו להעביר לי חול?‬
‫נקווה שאצליח. יש רק הזדמנות אחת.‬
‫שום מפולת סלעים.‬
‫כן!‬ ‫-יופי!‬
‫יפה! אופס.‬
‫כשל זנב מוחלט.‬
‫מפולת סלעים!‬ ‫-כולם לרוץ! קדימה!‬
‫דדלי!‬
‫אמרתי לך, מדבריות זה לא לציפורי דודו!‬
‫אל תדאג, חבר. אני אתפוס אותך.‬
‫הייתי כל כך קרוב להיכחד לצמיתות!‬
‫פדרו, אתה בסדר?‬
‫זה היה אדיר!‬
‫אבל אפשר ללכת הביתה עכשיו?‬
‫בהחלט.‬
‫אני לא מאמין שיצאנו בשלום.‬
‫רידלי, החשיבה המהירה שלך‬ ‫הייתה גולת הכותרת!‬
‫שלא לדבר‬ ‫על איך שעזרתי לרידלי ולפדרו להתנדנד בסוף.‬
‫ניתן לו ליהנות מזה.‬
‫אני פשוט שמחה שיצאנו מהסכנה.‬
‫פדרו! פינגווינו קטן שלי!‬
‫כל כך דאגתי.‬
‫תודה שמצאת את הבן שלי.‬ ‫-כמובן.‬
‫ופדרו, נראה לי שאף אחד מאיתנו‬ ‫עוד לא מוכן להרפתקאות מסוכנות.‬
‫אולי נצטרך ללמוד כמה דברים קודם.‬
‫אימא, סבתא, לפני שאתן מתרגזות…‬
‫אנחנו שמחות שאת בטוחה.‬
‫אני מצטערת שלא הקשבתי לכן.‬
‫כמעט נדרסנו על ידי פיל,‬ ‫נמחצנו על ידי סלעים, ויובשנו על ידי השמש!‬
‫וזו כנראה הסיבה שרציתן שאלמד על המוזיאון.‬
‫אולי נחזור להכשרה?‬
‫אז צריך להרחיק את הפילים מהקרמיקה העתיקה.‬
‫ואת דגמי הספינות העתיקות הרחק מהשירותים.‬
‫הם נואשים למים,‬
‫והם כן סותמים את האסלות,‬ ‫לא משנה מה הם יגידו.‬
‫ואת הפינגווינים מהמדבר. הבנתי.‬
‫סיימת להיום?‬
‫לא. בואו נצלול לאבני חן.‬
‫תרגום כתוביות: זואי רוז‬