NETFLIX-SARJA
Paikassa täynnä arvoituksia
Jossa mennyt eloon herää
On historian sankari Joka on valmis menestymään
Hän pelastaa tulevan
Suojaamalla mennyttä
Sankari, jonka hetki viimein koittaa
Ridley Jones!
Peloton, rohkea, urhea
Ridley Jones!
Vartioi museota ylpeänä
Ridley Jones!
Hänen seikkailunhalunsa tarttuu
Dinot, dodolinnut Ja avaruusapinat rinnallaan
Ridley Jones!
Hatusta hänet tuntee
Ridley Jones!
Eivät häntä estä haasteet
Hän ei anna pelolle valtaa
Seikkailu saa hänet loistamaan
Taistoon hyppää
Ja päivän pelastaa
Ridley Jones!
Valmiina seikkailuun.
Heippa. Kiitos käynnistä.
Äiti, huomasin, että Feeniksin rubiini... on kadonnut!
Onko jokin vialla? -Mitä? Kuten "jotain puuttuu" -vialla?
Ei! Herra Pikkala, kaikki on täysin... täydellistä.
Ostettuaan museon hän on etsinyt syytä erottaa sinut.
Jos et johtaisi museota, meidän pitäisi...
Muuttaa. Tiedän. Ei hätää. Löydän kaulakorun.
Minä autan. Siitä tulee seikkailu!
Dante vihaa, kun roikut sen hännässä.
Kuka Dante on? -Sanoinko Dante?
Onpa outoa. Enkä tiedä, miksi sanoin niin.
Haloo? Kuka siellä?
Minä vain, Leena! Kuukauden vartija 42 kertaa peräkkäin.
Leena, olet museon ainoa vartija.
Totta. Täällä on pari hidastelijaa.
Täällä on ihanaa. Lapset eivät halua lähteä.
Sinähän asut täällä, etkö asukin? Museossa?
Jep. Se näyttää siistiltä, mutta on joskus tylsää.
Ei saa tehdä mitään…
Olen dinosaurus! Rousk, rousk.
Tiedän vain, että olisi hauskempaa, jos dinosaurukset voisivat puhua.
Asut lastenmuseon puumajassa, eikä sinulla ole tarpeeksi hauskaa?
Hyvä on.
Luonnonlahjakkuus. -Vastaus on ei.
Hän on liian nuori. Hän ei ole valmis. -Riittävän valmis.
Matka ei ala lopusta.
Äiti, kuulin jotain.
Olen valmis. Tiedän olevani.
Minut valtaa tunne Kun käytävillä kuljen
Tuntuu kuin seinillä reliikit Kuiskaavat:" Kohtalo kutsuu"
Kuin hiljaiset näyttelyt Olisivat osa uutta seikkailua
Joka on aluillaan
Tiedän kyllä, että valmis oon
Valmiina etsimään sitä, mikä mua oottaa
Kyllä, valmis oon
Tekemään jotain suurempaa
Vaikka se hullulta kuulostaa Musta siltä vain tuntuu
Joka ikinen näyttely sanoo: "Ridley, hetkesi koittanut on"
Hetkeni koittanut on!
Nyt kun valmis oon
Valmiina etsimään sitä, mikä mua oottaa
Kyllä, valmis oon
Mitä ikinä se onkaan
Kyllä, valmis oon
Valmiina, että äiti vihdoin näkee
Näkee, että valmis oon
Kohtalooni valmis oon
Valmis oon!
Kuka sammutti tuulettimen?
Minä sammutin.
Miten voin lentää leikisti ilman sitä? Tuuletin on tuuli siipieni alla.
Anteeksi, etsin kadonnutta korua ja...
Hetkinen. "Lentää leikisti." Kuka olet?
Tärkeämpi kysymys on, kuka sinä olet.
Miksi huudamme? -En tiedä!
Ei, kyllä tiedän. Koska olet dodolintu, jonka pitäisi olla kuollut sukupuuttoon!
Ei tarvitse mennä henkilökohtaisuuksiin.
Et ymmärrä, miten yksinäistä on olla näyttelyssä yksin.
Sukupuutosta viis. Sinähän puhut!
Sinun ei pitäisi puhua.
Dudley! Oletko hereillä?
Eikä! Dinosaurukset osaavat puhua!
Totta kai osaamme.
Varokaa häntä! Sori.
Häntäni yrittää aina hiippailla. Siistiä viimein tavata. Olen Dante.
Tuo on Ralf. Tervehdi, Ralf!
Olen Ridley. Puhun dinosaurukselle. Ja hännälle.
Todellakin.
Varokaa! Makeja tulossa.
Kiitos. Vien pikkuiset retkelle avaruussiipeen.
Liikettä, menkää.
Ismat, katso, kuka täällä on!
O-M-Egypti! Ridley?
Varoitus. Vaikka olen muumiokuningatar, olen halailija!
Niin oletkin! Muumiohalaus. Siistiä.
Näin sinut muumionäyttelyssä. Näytät erilaiselta.
Uusi asu!
Päivävaatteeni ovat ihan viime dynastiaa.
Olen Peaches, eka apina, joka liukastui banaaninkuoreen avaruudessa.
Houston, meillä on ongelma... kuulla sinua.
Anteeksi. Unohdan aina kypärän.
Terve, olen Peaches.
Eka apina, joka liukastui banaaninkuoreen avaruudessa!
Vau! -Pääsit siis viimein johtamaan laumaa.
Hän sanoi olevansa valmis. -Kuulitteko sen?
Tietysti. Sinä ja äitisi olette samanlaisia.
Tunnetteko äitini?
Totta kai tunnemme äitisi.
Hän on täällä vastuussa. -Tiedän. Mutten tiennyt...
Meistäkö? -Niin.
Olosi on varmaan kuin oudolla planeetalla. -Tämä on mieletöntä!
Dudley! Tuuletin pilasi turkkini! -Anteeksi, Fred.
Se saa minut tuntemaan itseni kotkaksi, joka liitää pilvissä.
Dodolinnut eivät lennä.
Eivät tuolla asenteella.
Onko Fred tyttö vai poika?
En tiedä. Hän on vain Fred. -Siistiä.
Viemme sinut kierrokselle.
Odottakaa! En osaa lentää... vielä!
Kuis roikkuu, rouva Sanchez?
Olen roikkunut enemmän kuin 12 tuntia.
Häntäni kramppaa!
Perhoset tykkäävät surffata.
Tämä on uskomaton paikka.
Äitisi ja mummisi ovat aina pitäneet meistä galaktisen hyvää huolta.
Äiti on pulassa. Feeniksin rubiini on hukassa.
Hän voi menettää työnsä. Haluan auttaa, mutta hänestä en ole valmis.
Joskus on kerrottava, kuka on oikeasti sisimmässään.
Voisinpa tehdä enemmän... Mikä tuo on?
Kaulakoru! Voin auttaa äitiä.
Varo! Karibut hermostuvat, jos niiden näyttelyyn menee.
Tiedätkö, mikä olisi huono? Ryntäys! -Ryntäys!
Kuin ne lukivat ajatukseni! Voin siis olla sitä, mitä kuvittelen!
Olen kotka!
Olipa liian lähellä!
Ryntäys!
Hetkinen. Eikö takaseinää ole? -Ei öisin.
Häipyvätkö ne vai tulevatko ne lähemmäs?
Tulevat! -Valmiina iskuun!
Ryntäys!
Oletko varma, että olet valmis? -Hä?
Kypärä. Unohdin. Ridley, oletko varmasti valmis?
Ryntäykset ovat vakavia.
Et saa seurata dodon jalanjäljissä... Koska kuolimme sukupuuttoon!
Tiedän tunteen.
Ryntäys!
Olen valmis. -Toivoinkin tuota.
Lupa lähtöön myönnetty. -Näytä, mihin pystyt!
Mutta tee se tyylikkäästi!
Nyt olet valmis näytökseen!
Ryntäys!
En voi katsoa! -Minun pitää katsoa!
Iso askel tyttökunnalle!
Olen Ridley. Hauska tavata. Haluaisin jutella, mutta hirveä kiire.
Ryntäys. -Terve!
Tai siis, hei! Siis, mitä teet? -Yritän saada korun takaisin.
Minkä korun? -Sarvissasi olevan.
Onko sarvissani koru? Ota se pois!
Jos pysähdyt, voin napata sen.
Ryntäystä ei vain pysty lopettamaan.
Ryntäys!
Ridley on pulassa.
Meidän pitää auttaa. -Pitääkö?
Hyvä kuningatar suojelee aina ystäviään.
Kuka on mukana?
Karibut täytyy kiertää takaisin näyttelyynsä.
Siten ne eivät tuhoa mitään...
muuta.
Ryntäys!
Sokeeraavaa, mutta aika mennä lepotilaan.
Keramiikkanäyttely on suljettu ryntäyksiltä!
Kiinnittäkää turvavyöt, nostakaa pöydät ylös,
ja kiitos, kun lensitte kanssamme.
Kotka on laskeutunut.
Ridley! Ne on vietävä näyttelyyn.
Minulla ei ole korua. -Nyt tai ei koskaan!
Siinä tapauksessa, nyt! -Biisoninen valinta!
Suoritko tehtävän?
Jep.
Jurasiistiä. -Mahtavaa.
Pitää viedä se äidille.
Äiti!
Valitettavasti koru on...
upea!
Tällä kertaa kaikki taitaa olla kunnossa.
Mutta palaan vielä. Tarkkailen teitä, Jonesit!
Kiitos käynnistä! -Saatan teidät ulos.
Sanoin, että olen valmis. -Miten sait tämän?
Tapasitko...?
Minulla on paljon selitettävää.
Kuten sinullakin. -Siitä puheen ollen...
Tämä näyttää pahalta, mutta olen valmis johtamaan.
Enpä usko, mutta ehkä olet valmis saamaan opetusta.
Jes! -Jurasiistiä!
Teit muumiosi ylpeäksi!
Kuten eräs viisas sanoi: "Matka ei ala lopusta."
On paljon kerrottavaa. Aloitetaan ensimmäisestä oppitunnista.
Mikä se on?
Siivoaminen.
Siistiä. Hoituu. -Uusi huoltohenkilöstösi voi auttaa.
Muummahtavaa! -Mesotsooista!
Kuumat paikat.
Huomio, vieraat.
Museo sulkeutuu.
Paitsi jos muutatte... -Haluan jäädä.
Kiitos käynnistä. Uloskäynti on täällä. Heippa!
Viimeiset vieraat.
Reitti on selvä. Kaikki voivat tulla ulos. Eikö niin?
Oletpa levoton.
En voi sille mitään.
Nyt kun tiedän totuuden museosta, voin vain ajatella seikkailuja.
Seikkailujako?
Oletko varmasti valmis koulutukseen? -Jep!
Varmastiko?
Varmimmin! Synnyin valmiina! -Se on totta.
Selvä... -Jee!
Perheemme naiset ovat aina huolehtineet museosta.
Tehtävämme on aina ollut huolehtia esineistä,
joiden koti on täällä, ja suojella niitä. -Selvä.
Oppia uusista ja muinaisista kulttuureista ja historiasta.
Tiedän! -Tehtävämme on myös palauttaa esineitä,
kun löydämme niiden kodin tai kansan... -Vieläkö puhumme?
Jonesin sukuhistoria on siisti, mutta kun sain tietää,
että museo herää yöllä eloon, luulin pääseväni seikkailemaan.
Rämpimään viidakoissa, tutkimaan temppeleitä, syömään ötököitä...
Ehkä ei viimeistä.
Suurin osa työstä ei ole seikkailua, vaan rauhan ylläpitämistä.
Se on osa koulutusta.
Mutta voit mennä museoon tapaamaan kaikki. -Noin sitä pitää!
Heippa!
No hei! Mitä kuuluu?
Rouva Sanchez, teittekö jotain hännällenne?
Huomasit! Kiitos, kultaseni!
Biisonin tervehdys! -Ridley!
Varo kuningatartasi!
Ismat, et ole kuningattaremme. -Mitä lentosuunnitelmassasi on?
Aloitin museokoulutuksen. Mutta se ei olekaan niin jännittävää.
Toivoin seikkailuja.
Muistaakseni äitisi aloitti seikkailut ollessaan koulutuksessa pitkällä.
Jopa kaltaiseni iso villieläin aloitti pienestä.
Tiedän, että pystyn suojelemaan museota.
Anteeksi. -Hä?
Saisinko apua? -Kyllä saat.
Lähden seikkailuun.
Onnenpekka.
Tai siis onnenpingviini.
Noin. Valmiina auttamaan.
Pedro! Pedro, missä olet?
Oletteko nähneet Pedroa? Hän ei voi olla kauan pois kylmästä.
Pedro? -Dudley? Kaikki hyvin?
Ei, tämä on katastrofi! Pedro on kadonnut.
Hän on pieni lentokyvytön lintu tönäistynä maailmaan yksin.
Siitä tiedän kaiken, eikä se ole hyvä!
Kuka on Pedro? Onko hän alamaisiani? -En tiedä.
Mutta jos hän on osa museota, hän on vastuullani.
Kuvaile häntä. -Pieni. Näin pitkä.
Mustavalkoinen. Ja hän vaappuu näin.
Kuvailet pingviiniä. Hän on pingviini.
Pingviinikö? Tiedän, missä hän on.
Ridley, minne rullaat?
Serengetiin! Minun pitää pelastaa Pedro.
Pitää varmaan pakata tarvikkeita ensin.
Tarvikkeitako? -Saamme ruhtinaallisia tarvikkeita.
Vau!
Tämä on seikkailijan unelma!
Miten tiesitte tästä? -Pilailetko?
Nämä ovat äitisi ja mummisi siistejä salaisia tarvikkeita.
Onneksi ne ovat aika tukevia.
Äidin ja mumminko?
Hieno!
Upea! -Olen valmis lähtöön.
Mutta et mene yksin. Tulemme mukaan.
Niinkö? -Haloo!
Tarvitset ison biisonihenkivartijan.
Minut. Puhun itsestäni. -Aivan!
Tarvitset kuninkaallisen saattajan käskyttämään... nätisti.
Eikä. Serengeti on kuuma ja vaarallinen,
ja dodot palavat helposti, eikä minulla ole sandaaleja.
Voit aina jäädä tänne. Yksin.
Yksinkö? Unohtakaa. Taidankin tulla. Ei sillä, että olisin lajini viimeinen.
Kiitos, kaikki.
Hetkinen.
Jos seikkailemme yhdessä, olemme tiimi.
Tiimi! Jurasiistiä!
Olen ylpeä, että olen osa... Miksi meitä kutsutaan?
Meillä ei ole vielä nimeä.
Voimme olla Museon tarkkasilmät!
Koska tehtävämme on vahtia jokaista esinettä, dioraamaa ja ystävää.
Selvä! -Hienoa!
"Silmät" kolmosella. Yy... kaa...
Silmät!
Katsokaa pyhitettyjä käytäviä
Katsokaa upeaa kokoelmaa
Kuuletteko arvokkaiden aarteiden Suojelupyyntöä?
Maailman ääristä asti
Historiaa ja kauneutta
Emme voi pyhää velvollisuuttamme unhoittaa
Pitää jokaista muinaista esinettä vahtia
Emme siis lepää Ennen kuin homma on purkissa
Museon tarkkasilmät oomme
Aika toimia
Pikku Pedro on yksin
Aivan yksin Serengetissä
Ei hätää, silmät ovat aina valmiina
Todennäköisyyksistä riippumatta Onnistuttava on
Pedroko hukassa? Pian jäljillä oomme
Museon tarkkasilmät oomme
Epäonnistu emme
Vau.
Kun Serengeti herää eloon, se todella herää eloon.
Ei hätää. Olen tukenasi.
Kuuletteko tuon? Vai puhuuko sisäinen pelkoni?
Toimiiko tämä? -Hups! Unohdin tämän. Hei, Peaches.
Ohjauskeskus.
Kun olette siellä, voin pitää museon asioita silmällä.
Kaikenlaista ja... Mitä Saturnusta?
Joitain asioita ei voi pyyhkiä mielestä.
Mutta vahdin ylhäältä. Kutsukaa tarvittaessa.
Loppu. -Loppu.
Missä olimmekaan? -Puhuimme Serengetin pelottavuudesta.
Ja miten ei ole noloa lähteä kotiin.
Tulkaa, kaikki!
Dudley ensin. Ei? Minun jälkeeni? -Meidän pitää mennä.
Vaikka pelottaa, meidän on pidettävä kaikki turvassa.
Minähän saatoin Pedron vaaraan. Kirjaimellisesti. Minun on haettava hänet.
Kelkan jäljet! Pedron on oltava täällä. Mennään! Olemme lähellä.
Ridley? -Norsu!
Tulkaa taakseni! Patentoitu ryntäystuijotukseni pelottaa sen pois!
Pelottaa? Oletko hullu? Olet liian söpö! -En ole söpö. Olen suurin ja kovin peto!
Maahan!
Läheltä piti.
Täällä on vaarallisempaa kuin luulin. Toivon, että Pedro on kunnossa.
Tuntuu kuin muumioituisin.
Mitä sanoitte? Haluatteko kääntyä takaisin?
"Niin, Dudley! Mennään hakemaan herkullisia linnunsiemeniä!"
Meidän täytyy jatkaa.
Jos meillä on kuuma, miettikää, miltä Pedrosta tuntuu!
Voi ei. Jäljet päättyvät.
Haloo? -Pedro?
Apua!
Pedro!
Minua pelottaa.
Tiedän, mutta ei hätää, saamme sinut kotiin!
Selvä.
Voi ei.
Hui. Huono juttu.
Anteeksi. Rymisi ja jyrisi, ja jäin jumiin.
Niin jäitkin.
Vain sinä estät kiviä tippumasta alas.
Ei olisi pitänyt tulla.
Halusin vain lähteä seikkailuun kuten sinä.
Ei tarvitse pyytää anteeksi.
Mutta minun täytyy. Tämä on syytäni. Mutta vien sinut pois täältä.
Selvä.
Pitää löytää esine, joka painaa saman verran.
Vaihdamme sen tilallesi, eivätkä kivet liiku.
Peaches, tarkista pingviinivauvan keskimääräinen paino.
Selvä homma!
Se on 90 kiloa! Hetkinen, tuo on vauvanorsun.
Hetkinen.
Kas näin.
Mainiota! Kiitos.
Tiedän, mitä tehdä. Voitteko tuoda hiekkaa?
Toivottavasti onnistun. Vain yksi yritys.
Ei kivivyöryä.
Jee! -Hyvä!
Hienoa! Oho.
Häntämoka.
Kivivyöry!
Juoskaa! Liikettä!
Dudley!
Sanoinhan, että dodot eivät pärjää aavikolla.
Älä huoli. Hoidan kyllä.
Olin niin lähellä pysyvää sukupuuttoa!
Pedro, oletko kunnossa?
Tuo oli mahtavaa!
Mutta voimmeko mennä kotiin?
Ehdottomasti.
Uskomatonta, että selvisimme!
Ridley, nopeat hoksottimesi kruunasivat kaiken!
Puhumattakaan siitä, miten autoin Ridleyn ja Pedron turvaan.
Suodaan se hänelle. Olen iloinen, että olemme turvassa.
Pedro! Pikku pingviinini!
Olin huolissani.
Kiitos, että löysit poikani. -Tietysti.
Pedro, emme ole kumpikaan valmiita vaarallisiin seikkailuihin.
Sitä ennen meidän täytyy oppia asioita.
Äiti, mummi, ennen kuin suututte...
Ihanaa, että olet turvassa.
Anteeksi, etten kuunnellut.
Melkein jäimme norsun jalkoihin, murskaannuimme ja kuivuimme auringossa.
Siksi halusitte minun oppivan museosta.
Jatkettaisiinko koulutusta?
Norsut täytyy pitää kaukana keramiikasta.
Ja vanhat laivamallit kylpyhuoneista.
Ne haluavat vettä, ja tukkivat vessat, vaikka väittävät muuta.
Ja pingviinit aavikolta. Selvä. -Riittääkö tältä päivältä?
Ei. Perehdytään jalokiviin.
Tekstitys: Iina Fagerlund