När magi är den kraft som styr Får historien liv
Hon är hjälten på äventyr Med ett underbart driv
Och hon räddar vår framtid Skyddar tiden som gått
Hon ser till att ta vara på chansen hon fått
Ridley Jones En listig och tapper och smart en
Ridley Jones Vaktar museet minsann
Ridley Jones Här kommer hon, tjejen i farten
Med vänner som ställer upp Och gör vad de kan
Ridley Jones Jämt i den klassiska hatten
Ridley Jones I väder och vind står hon pall
Vågar göra sitt uppdrag och sen Så kan det bli spänning igen
Och hon kastar sig ut Räddar dagen till slut
Ridley Jones
FRÖKEN PEABODY, FÖRMODAR JAG?
Hej då. Vi ses nästa gång.
-Tack. -Museet är toppen!
-Hej, herr Peabody. -Jag gillar inte tonfallet, fröken Jones.
Men nu har jag äntligen nytta av dig.
Underhåll min niece medan jag inventerar.
Hon tycker inte att kalkylblad är spännande.
Ungdomar.
-Hej. -Så, du är en Peabody.
Penelope Presley Peabody. Kalla mig Penny.
Trevligt att ses.
Ridley Jones, beskyddare… Bofast på museet, menar jag.
Jag vet. Min farbror har berättat om dig.
Det är så coolt att du bor här. Är det där en riktig lasso?
-Ja, det är det. -Oj! Har du använt den?
-Ett par gånger. -Så himla häftigt!
Tycker du det är häftigt, kommer du att älska resten.
Kom, jag visar dig.
Okej, vi går igenom festens checklista.
Ballonger och banderoller klara.
Festtillbehören är fixade. Ikväll har alla horn.
Att tuta i, alltså.
Jag har den viktiga kartan som jag inte fick tappa.
Nu har jag den.
-Tack, Ralph. -Mumi-mumma!
Bara Dudley kvar.
Har du näsdukar till
gråten?
Tänk att det redan är vår lilla Ridleys hundrade äventyr.
De växer upp så fort.
Hör på, allihop.
Jag planerar en perfekt överraskningsfest, så inga överraskningar ikväll.
Förutom överraskningen.
Uppfattat?
-Ja. -Inga alls.
Här är fjärilsmontern.
-Vilka söta vingar. -Akta. De är kittliga.
Vi får inte röra dem, menar jag.
Förlåt. Hoppsan.
Hörde du?
Nej. Kom nu. Den egyptiska flygeln är toppen.
Jag ska bara kolla så att det är städat.
Överraskning!
Grattis till ditt hundrade äventyr!
Det ska bli världens skattjakt.
-Lever de? -"Lever"? Va?
Nej, det är animatronik.
Åh, just det.
Jag är en robot-ödla.
Aj!
Det är ingen robot.
Ja, de lever. Men det är jättehemligt. Jag måste skydda mina vänner.
Snälla, avslöja oss inte.
Minsann. Vänta tills farbror Peabody får höra det här.
Han visste att nåt var skumt.
Tur att hans favoritniece kunde snoka.
Vad taskigt.
Du lurade mig.
Du verkade annorlunda, men du är som herr Peabody.
Inget personligt. Farbror säger att man ska tänka på sig själv.
Han blir stolt när jag avslöjar det här.
Ett levande museum? Det är intressant.
Säg inget, snälla Penny. Du får vad du vill.
Vad som helst?
Okej. Jag håller tyst på ett villkor: Jag vill ha skatten.
Jag fattar inte att du sa ja.
Man kan inte lita på henne. Hon är en Peabody.
Vi måste rädda museet. Vi har inget val.
Ledare måste fatta tuffa beslut.
-Du gör det rätta. -Jag hoppas det.
Museet är för speciellt för att sabbas av Peabodys.
Åh, ja.
Det känns bra att slå med stjärten efter en lång dag.
Oj.
Om min kartläsning är lika grym som svansen
tror jag att vi ska…
Ner dit.
Men mina designerbandage får bara kemtvättas.
-Jag trodde du skämtade. -Jag skämtar inte om mode.
Okej, nu hittar vi skatten.
-Behöver du hjälp? -Jag? Nej.
Aldrig. En Peabody klarar allt på egen hand.
Okej, vi ses längst ner.
Kunde inte det hundrade äventyret ha varit varmt och tryggt?
På en tropisk strand med paraplydrinkar.
Oroa dig inte. Håll dig lugn, så är vi nere på nolltid.
-Jag ser inget i mörkret. -Här. Jag brukar lysa upp hela rummet.
Mina klövar! Tack, prinsessan.
Oj!
Penny, är du okej?
Det var fantastiskt!
Men farligt. Min farbror skulle stänga stället om han visste om det.
Jag önskar att jag slapp veta nåt. Läskigt!
Vi har varit på 99 andra äventyr. Det går bra om vi håller ihop.
-Dante, visa vägen. -Visst.
Nu drar vi.
Så du är astronaut?
Första apan som halkade på ett bananskal i rymden.
-Apa dig inte med fienden, Peaches. -Lägg dig inte i, duvan.
Jag är faktiskt en dront. Och den sista av mitt slag.
Museet är det enda hem jag har.
-Är det sant? -Vi är en familj. Museet är vårt hem.
Det visste jag inte.
Vi är nästan där. Undrar vad de konstiga taggarna är?
Jaså. Superspetsiga dödsfällor. Attans.
Spring!
-Kom igen! -Spring!
-Oj! -Ridley!
Jag har dig.
Kom, Penny. Det är farligt.
Hon hinner inte!
-Jag kan inte titta. -Glid!
-Bisonisk rusning. -Nära ögat.
Otroligt. Mitt livs coolaste stund.
Oj!
Vi klarade det. Trots att jag höll kartan upp och ner.
Rör den inte.
Med den här skatten kan min farbror ta över museet och sälja allt.
Va?
Jag sa ju att hon var opålitlig.
Alla artefakter och tavlor. Och alla er.
Nej!
-Mumi-mumma-fångat. -Bisonisk spark.
Jag har dig.
Åh nej, det glider.
-Kom, ta repet. -Men hon hjälper till att sälja vårt hem.
Det spelar ingen roll.
Jag måste skydda alla på museet, inklusive Penny.
Det är det rätta.
-Absolut. -Håll i dig!
Lugn, Penny. Vi har dig.
Det räcker inte. Trots min bisonstyrka.
Dudley, vi behöver dig.
Snälla, Dudley, jag behöver dig.
Okej.
-Så där. -Tänk att ni räddade mig.
Så gör vi här. Vi tar hand om varandra.
Jag ser det. Museet är inte alls som jag trodde.
Ni har fått mig att inse att jag hade fel om många saker.
Jag trodde på familjens motto
Och farbrors själviska motiv
Tänk på dig själv, glöm alla andra
Jag har visst varit hemskt naiv
Men sen kom jag på andra tankar
Jag vet vad som ska göras, ju
Svaret finns där hjärtat bankar
Vi ställer upp för varandra nu
Jag ska bli mer empatisk
Och bry mig om hur andra mår
För när vi litar på varandra
Är världen lite mindre svår
Tänk att jag blev så bedragen
Allt är annorlunda, ju
Nu ska jag ta mig i kragen
Vi ställer upp För varandra nu
Förlåt för hur jag betedde mig. Jag ska inte säga nåt till min farbror.
Jag lovar att bevara er hemlighet.
-Kungligt bra. -Ja!
-Tack, Penny. -Här. Ett avtal är ett avtal.
Nej. Skatten hör hemma i trygghet på museet.
På ett villkor.
-Får jag hänga med er nån gång? -Absolut.
-Visst. -Ja.
Jag gillar dig. Jag kan strunta i regeln att aldrig lita på en Peabody.
Det var ett perfekt hundrade äventyr.
Vi samarbetade, hittade skatten och fick en ny vän.
Det var ett perfekt första äventyr också.
Jag föll i en brunn, sprang mellan fällor och fick nya vänner.
-Var är du? -Herr Peabody!
Där är du. Du missade en massa räknande.
Säkert. Kom nu. Det är dags att gå hem.
Nå? Vad fick du reda på?
Ledsen, inget att rapportera. Det här är bara ett vanligt, trist museum.
-Jag är redo för stämpel nummer 100. -Jag är så stolt.
Och nu får du inte bara en stämpel.
Du är en starkare beskyddare och redo för…
Oj. Hur funkar den?
Det är en hjältehand. Alla bra beskyddare har en.
Den innehåller verktyg som hjälper dig när du är i knipa.
Jag vill prova den. Oj!
Tack. Jag ska använda hjältehanden med stolthet.
Nu provar vi den här. Oj!
Undertexter: Villemo Linngård Oksanen