‫"במקום מלא מסתורין‬
‫"שבו העבר מתעורר לחיים‬
‫"יש גיבורה של ההיסטוריה‬
‫"שמוכנה לשגשג‬
‫"היא מצילה את העתיד שלנו‬ ‫על ידי הגנה על העבר‬
‫"היא גיבורה שהרגע שלה הגיע סוף סוף‬
‫"רידלי ג'ונס‬
‫"מלאת תעוזה וגם אומץ‬
‫"רידלי ג'ונס‬
‫"שומרת על המוזיאון בגאווה‬
‫"רידלי ג'ונס‬
‫"ההרפתקנות שלה מידבקת‬
‫"דינוזאור, דודו ושימפנזה אסטרונאוטית לצידה‬
‫"רידלי ג'ונס, חובשת את כובע הפדורה המוכר‬
‫"רידלי ג'ונס‬
‫"שום אתגר לא יעמוד בדרכה‬
‫"היא לעולם לא תיכנע לפחדיה,‬ ‫היא זורחת כשהרפתקה מתקרבת‬
‫"מזנקת לקלחת ואז מצילה את המצב‬
‫"רידלי ג'ונס‬
‫"רידלי ג'ונס"‬
‫- רידלי ג'ונס -‬
‫- גברת פיבודי, אני מניח? -‬
‫ביי, נתראה בפעם הבאה.‬
‫תודה.‬ ‫-כיף במוזיאון!‬
‫היי, מר פיבודי.‬
‫הנימה שלך לא מוצאת חן בעיניי, גברת ג'ונס,‬ ‫אבל הערב את סוף-סוף תביאי לי תועלת.‬
‫תעסיקי את האחיינית שלי,‬ ‫בשעה שאעשה ספירת מלאי.‬
‫מסתבר שהיא לא מתלהבת‬ ‫מגיליונות אלקטרוניים.‬
‫נוער.‬
‫היי.‬ ‫-אז את פיבודי.‬
‫פנלופי פרסלי פיבודי,‬ ‫אבל את יכולה לקרוא לי פני. נעים מאוד.‬
‫רידלי ג'ונס, מגינה…‬ ‫כלומר, מתגוררת במוזיאון.‬
‫אני יודעת. הדוד שלי סיפר לי המון עלייך.‬
‫ממש מגניב שאת גרה כאן.‬
‫זה לאסו אמיתי?‬
‫כן, בהחלט.‬
‫ואו! השתמשת בו פעם?‬
‫פעם או פעמיים.‬
‫זה אדיר!‬
‫אם את חושבת שזה אדיר,‬
‫תאהבי את שאר הדברים במוזיאון.‬ ‫בואי, אראה לך.‬
‫טוב, צוות, בואו נעבור‬ ‫על רשימת המטלות לקראת המסיבה.‬
‫הבלונים והכרזות מוכנים.‬
‫דאגתי לאביזרים למסיבה.‬ ‫היום לכולם יהיו קרניים.‬
‫כלומר, קרניים מצפצפות.‬
‫ואני הבאתי את המפה החשובה‬ ‫שביקשת שלא אאבד, היא כאן.‬
‫כלומר, עכשיו היא כאן.‬
‫תודה, ראלף.‬ ‫-מומיה-דהים!‬
‫נשאר רק דדלי.‬
‫הבאת טישו בשביל הרגע שבו תתחיל… לבכות?‬
‫אני לא מאמין שזו כבר ההרפתקה ה-100‬ ‫של רידלי הקטנה שלנו.‬
‫הן גדלות כל כך מהר.‬
‫תקשיבו, כולם.‬
‫תכננתי את מסיבת ההפתעה‬ ‫של רידלי לכדי שלמות,‬
‫אז לא יהיו הפתעות הערב.‬
‫מלבד… אתם יודעים, ההפתעה עצמה.‬
‫הבנתם?‬
‫לגמרי.‬ ‫-בלי הפתעות.‬
‫וזה מוצג הפרפרים שלנו.‬
‫תראי את הכנפיים החמודות.‬ ‫-לא! הם רגישים לדגדוגים!‬
‫כלומר…‬
‫אסור לגעת במוצגים.‬
‫סליחה. אופסי.‬
‫שמעת את זה?‬
‫לא. בכל מקרה, בואי.‬ ‫את תאהבי את האגף המצרי.‬
‫תני לי רק לוודא שהוא נקי לפני שניכנס.‬
‫הפתעה!‬
‫ברכות לכבוד ההרפתקה ה-100, מתוקה!‬
‫לכבוד חגיגות ה-100,‬ ‫נצא למסע אדיר של חיפוש אוצר!‬
‫הם חיים?‬
‫חיים? מה?‬
‫לא, במוזיאון הזה יש… אנימטרוניקס.‬
‫כנ"ל. אני לגמרי רובוט דינוזאור.‬
‫כואב לי נורא לי!‬
‫זה לא רובוט.‬
‫טוב, כן. הם חיים.‬
‫אבל זה סוד חשוב מאוד.‬
‫הם חברים שלי ואני חייבת לשמור עליהם.‬
‫בבקשה, אל תספרי לאף אחד.‬
‫ובכן…‬
‫חכי שדוד פיבודי ישמע על זה.‬
‫הוא ידע שיש משהו מפוקפק במוזיאון,‬ ‫מזל שהוא שלח את האחיינית שלו לברר.‬
‫לא לעניין, אחות.‬
‫רימית אותי.‬
‫חשבתי שאת שונה,‬ ‫אבל את בדיוק כמו מר פיבודי.‬
‫זה לא אישי.‬
‫הדוד שלי תמיד אומר‬ ‫שכל פיבודי שומר על עצמו בעולם.‬
‫הוא יהיה גאה לשמוע‬ ‫את הרכילות העסיסית הזו.‬
‫מוזיאון חי? זה מעניין.‬
‫בבקשה, אל תספרי לו, פני.‬ ‫ניתן לך כל דבר שתרצי.‬
‫כל דבר?‬
‫בסדר. לא אספר לו, בתנאי אחד.‬
‫אני רוצה את האוצר הזה.‬
‫אני לא מאמין שהסכמת לזה.‬
‫אסור לבטוח בה. היא…‬
‫פיבודי.‬
‫נכון, אבל עלינו להציל את המוזיאון.‬ ‫זו הברירה היחידה שלנו.‬
‫לפעמים מפקדת צריכה לעשות החלטות קשות.‬
‫את עושה את הדבר הנכון.‬ ‫-אני ממש מקווה.‬
‫המוזיאון מיוחד מדי,‬ ‫אסור שמשפחת פיבודי תהרוס אותו.‬
‫הו, כן.‬
‫כל כך נעים לנענע את הזנב לאחר יום ארוך.‬
‫אם כישורי קריאת המפות שלי‬ ‫מדהימים כמו הזנב שלי,‬
‫נראה לי שאנחנו צריכים…‬
‫לרדת לשם.‬
‫אבל התכריכים היוקרתיים שלי‬ ‫הם לניקוי יבש בלבד.‬
‫חשבתי שזו בדיחה.‬ ‫-אני לא מתבדחת בענייני יוקרה.‬
‫טוב, צוות, בואו נמצא את האוצר.‬
‫את צריכה עזרה, פני?‬ ‫-אני? לא.‬
‫לעולם לא. במשפחת פיבודי פותרים כל דבר לבד.‬
‫טוב, אז… נתראה בקרקעית.‬
‫למה ההרפתקה ה-100‬ ‫לא יכולה להיות במקום חם, נעים ומוגן?‬
‫כמו חוף טרופי‬ ‫עם משקאות מתקתקים ומטריות זעירות?‬
‫אל תדאג, דדלי.‬
‫תישאר רגוע וננחת בעוד רגע קט.‬
‫חשוך פה נורא, אני לא רואה את הפרסות שלי.‬
‫פרד, אעזור לך. אני תמיד מאירה את החדר.‬
‫הפרסות שלי! תודה, נסיכה.‬
‫פני, את בסדר?‬
‫זה היה טירוף!‬
‫כלומר, מסוכן בטירוף.‬
‫הדוד שלי יסגור‬ ‫את המקום הזה מיד, אם ידע עליו.‬
‫הלוואי שלא הייתי יודע עליו.‬ ‫המקום הזה מפחיד.‬
‫יצאנו ל-99 הרפתקאות אחרות.‬
‫אם נישאר ביחד, אנו נצליח.‬
‫דנטה, תוביל אותנו.‬ ‫-בטח, אחות.‬
‫קדימה, נצעד!‬
‫אז את אסטרונאוטית?‬
‫ועוד איך.‬ ‫הקופה הראשונה שהחליקה על קליפת בננה בחלל.‬
‫די להשתעשע עם האויבת, פיצ'ס.‬
‫אל תתערב, יונה.‬
‫אני ציפור דודו, לידיעתך.‬
‫ואני האחרון מבני מיני.‬
‫המוזיאון הוא הבית היחידי שנותר לי.‬
‫זה נכון?‬
‫כולנו משפחה. המוזיאון הוא ביתנו.‬
‫אה, אני… לא ידעתי.‬
‫יו, אני חושב שכמעט הגענו.‬
‫מהם הדוקרנים המוזרים האלו?‬
‫אה, הבנתי. אלו מלכודות מוות מחודדות. אבוי.‬
‫תדהרו או תימחצו!‬
‫קדימה!‬ ‫-רוצו!‬
‫רידלי!‬
‫תפסתי אותך.‬
‫פני, בואי. זה מסוכן.‬
‫היא לא תצליח.‬
‫אני לא יכולה להסתכל!‬ ‫-תחליקי, פני!‬
‫דהירה ביזונית.‬ ‫-זה היה קרוב.‬
‫לא ייאמן שעשיתי את זה.‬ ‫זה הרגע הכי מגניב בחיי!‬
‫אחים, הצלחנו!‬
‫למרות שהחזקתי את המפה הפוך כל הזמן.‬
‫רגע, אל תיגעי!‬
‫עם האוצר הזה, הדוד שלי סוף-סוף יוכל‬ ‫להשתלט על המוזיאון ולמכור הכול.‬
‫מה?‬
‫אמרתי לך שאסור לבטוח בפיבודי.‬
‫כל המוצגים, כל ציור, וגם כולכם.‬
‫לא!‬
‫תפיסה מומיה-דהימה!‬ ‫-מהלך ביזוני!‬
‫תפסתי אותך, פני.‬
‫אוי, לא. זה מחליק.‬
‫קדימה, תפסו בחבל.‬ ‫-אבל רידלי,‬
‫היא תעזור לדוד שלה למכור את ביתנו.‬
‫זה לא משנה כרגע.‬
‫תפקידי להגן על כל דבר וכל אחד במוזיאון,‬
‫כולל פני.‬
‫זה המעשה הנכון.‬
‫לגמרי.‬ ‫-תחזיקי מעמד, יקירה!‬
‫תהיי רגועה, פני. נעזור לך.‬
‫זה לא מספיק,‬
‫אפילו עם הכוח הביזוני שלי.‬
‫דדלי, אנחנו צריכים אותך.‬
‫בבקשה, דדלי. אני צריכה אותך.‬
‫בסדר.‬
‫תפסתי אותך.‬
‫לא ייאמן שהצלתם אותי.‬ ‫-זה מה שאנו עושים במוזיאון.‬
‫אנחנו שומרים זה על זה.‬ ‫-כן, שמתי לב.‬
‫המקום הזה בכלל לא מה שחשבתי.‬
‫בזכותכם הבנתי שטעיתי‬ ‫לגבי הרבה דברים, למען האמת.‬
‫"בטחתי במוטו המשפחתי הוותיק שלנו‬
‫"הכלל האנוכי של הדוד שלי‬
‫"'כל אחד לעצמו, תשכחו מאחרים'‬
‫"כנראה שהייתי שוטה אנוכית‬
‫"אבל עכשיו אני מבינה שטעיתי‬
‫"עכשיו אני מבינה מה עליי לעשות‬
‫"עכשיו אני מבינה את הלקח שלמדתי‬
‫"אתם למעני ואני למענכם‬
‫"אלמד לחיות עם יותר חמלה‬
‫"אתחשב ברגשות של אחרים‬
‫"אני בטוחה שכשנבטח זה בזה‬
‫"העולם יהיה פשוט אידאלי‬
‫"עכשיו אני מבינה שהטעו אותי‬
‫"עכשיו אני רואה את העולם באור חדש‬
‫"עכשיו אני מבינה שכולנו מחוברים‬
‫"אתם למעני‬
‫"ואני למענכם"‬
‫אני ממש מצטערת על הדרך שבה התנהגתי.‬ ‫ואל תדאגי, לא אספר כלום לדוד שלי.‬
‫הסוד שלכם שמור עמי. אני מבטיחה.‬
‫כמה מלכותי מצידך.‬
‫תודה, פני.‬
‫הנה. הסכם הוא הסכם.‬
‫לא. האוצר שייך למוזיאון, שם הוא יהיה מוגן.‬
‫בתנאי אחד.‬
‫אוכל לבלות אתכם מתישהו?‬
‫בהחלט.‬
‫בטח.‬ ‫-כן.‬
‫אני דווקא די מחבב אותך.‬
‫כנראה שאחרוג מהכלל שלי,‬ ‫לפיו אסור לבטוח בפיבודי.‬
‫זו דרך נהדרת לחגוג את ההרפתקה ה-100.‬
‫שיתפנו פעולה,‬ ‫מצאנו אוצר נסתר והכרנו חברה חדשה.‬
‫זו גם דרך נהדרת‬ ‫לחגוג את ההרפתקה הראשונה שלי.‬
‫נפלתי לבאר, רצתי במערה ממולכדת,‬
‫והכרתי שישה חברים מדהימים.‬
‫מר פיבודי, תסתתרו!‬ ‫-אחיינית, איפה את?‬
‫הנה את. פספסת ערב מלהיב של ספירות.‬
‫אני בטוחה. בוא, הגיע הזמן שנלך הביתה.‬
‫אז מה גילית?‬
‫מצטערת, דוד פ'. אין מה לדווח.‬
‫זה סתם מוזיאון רגיל ומשעמם.‬
‫אני מוכנה לחותמת מספר 100.‬
‫אני כל כך גאה בך, מתוקה.‬
‫במשימה ה-100 לא תקבלי רק חותמת.‬
‫כעת את מגינה חזקה יותר ומוכנה ל…‬
‫ואו. מה זה עושה?‬
‫זו "יד גיבורה".‬ ‫לכל מגינה מיומנת יש אחת כזו.‬
‫יש בפנים הרבה כלים,‬
‫שיעזרו לך להיחלץ מכל מיני צרות.‬
‫אני רוצה לנסות.‬
‫תודה, אימא.‬
‫אני מבטיחה להשתמש ב"יד גיבורה" בגאווה.‬
‫עכשיו ננסה את זה.‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר־און‬