Tako je bolje.
- Zakaj? - Ker ne more več nikomur škoditi.
- Zakaj misliš, da ne more... - Domov hočem.
Vem, ampak zdaj sva tu.
Izvoli.
Kaj občutiš zdaj?
Lahko to narišeš?
Kaj občutiš zdaj?
Lahko to narišeš?
Takoj se vrnem.
- Dr. Adler. Dober dan. - Dober dan.
Sestra je rekla, da je Noah z vami.
- Knjige sem mu prinesla. - Prav.
- Kako je z njim? - Dobro.
Še vedno čuti stranske učinke novega zdravila. Ravno sva pri terapiji s peskom...
Trenutek.
Kaj se dogaja?
Nič. Našel ga bom. Ne skrbite.
- Kje pa je? - Ne vem. Našel ga bom, brez skrbi.
Oprostite, je Noah prišel sem?
Žal mi je, prvi dan sem tu.
- Kdo je Noah? - V tej postelji je.
Ja, Noah.
- Na terapiji pri zdravniku je. - Jaz sem njegov zdravnik.
Ni z vami?
Obvestite osebje, naj mi pomaga iskati pacienta.
Takoj.
Noah?
Čisto počasi bom odprl vrata, prav?
Živjo.
Kar izginil si.
Nič hudega. Vrniva se v igralnico.
Pridi, v redu je. Vrniva se.
Prav.
Noah, imaš pisalo?
- Pisala na tem oddelku niso dovoljena. - Ja, prav.
Daj mi pisalo.
- Nimam ga. - Noah.
- Bojiš se. - Ne bojim se.
Lažnivec.
Rabim pero!
Nočem več govoriti.
Mi poveste, za kaj gre?
Noah riše kmetijo.
Zelo podobna je tisti na fotografiji iz Lynnine pisarne.
Mislili sem si: Ji je kdaj sledil domov?
Sta se poznala? Sta prijateljevala?
In zakaj bi to skrivala pred mano? Kaj še mi je zamolčala?
Prav. Kaj ima to z njegovo diagnozo?
- Tole spijte. - Hvala.
Slabo spim.
- Nespečnost. - To res negativno vpliva na človeka.
Vdihnil je kozarec vode, ker naj bi se hotel ubiti.
- Zato je na zaprtem oddelku. - Nemogoče.
Pljuča je imel polna vode. Tega ne znam razložiti.
Preverila sem vse rejniške družine, pri katerih je bil.
Nobene kmetije, nobene nizozemščine.
- Dogodki v otroštvu? Pred zapustitvijo? - Mogoče kriptomnezija?
Spomini na obisk kmetije, kjer je nekako slišal nizozemščino.
Mogoče na televiziji.
Rabim podatke o bioloških starših.
Ki pa so ga pustili pri sv. Mateju.
Pa plavalka?
- Se ti zdi, da plava? - Ja.
Ne vem. Mislil sem...
Da se utaplja.
Dr. Adler, nekje vam pušča.
FANT, KI SE JE BAL ŠOLE
Kaj je zgoraj?
Kopalnica na hodniku.
Tu so.
Ne, stran od mene!
Samo temperaturo ti bomo izmerili.
Glej, popravil sem jo.
Kaj...
Zaboga.
Oči?
Tu sem.
- Živjo. - Živjo, oči. Kaj delaš?
- Zakaj so tla mokra? - Kupce najbolj odvrnejo
- težave z vodovodom. - Popravil sem ga. Brez skrbi.
Je kaj, česar ta moški ne zmore?
Ja, renesančni človek je.
Se ne boš oglasil?
Oči! Ni to tvoj telefon?
Ja.
Oglasil se bom. Pojdita, pojdita.
- Halo. - Prideš nocoj k meni ali ne?
- Oprostite, kdo je? - Jackson. Kdo pa, hudiča?
Prijetna družba bo.
- Vem, da te najbrž ne bo, imam pa jazz... - Veš,
- ne morem govoriti. - Jazz, o katerem govorim, je vroč.
Ni bilo pomembno.
Prav.
Kaj načrtujeta?
Menda nisi pozabil, da imaš danes Sophie, medtem ko bova urejali hišo?
Seveda nisem. Tega nikoli ne bi pozabil.
Danes je dan z dedkom. Ni tako, Sophie?
Dan z dedkom in Sophie.
Ni bistra?
- Lahko greva? - Ja, pridi, pojdiva.
Fino bo.
To se mi ne zdi prav nič fino. Srhljivo je.
Ja, res je.
Malo srhljivo je. Nekoga moram najti.
Si jezen na babico, ker maši kad?
- Kaj? - Ker se je v njej utopila.
Ne, babica ne maši kadi.
Odšla je.
Ne, ni. V mojem kuščarju je.
Rada bi mi povedala skrivnost.
Bi se radi spovedali?
Spovedal?
Ne. K očetu Dennisu sem prišel.
Moj pacient je. Rad bi izvedel več o njegovi družini.
Pred osmimi leti so ga pustili pri vas.
Edini otrok v 20 letih, ki so ga pustili tu.
- Torej ste bili tu? - Ja.
Rekli ste, da je vaš pacient. Kaj mu je?
Ne vem. To bi rad ugotovil.
Rečem lahko, da starševstvo ni bilo zanju.
Ste ju poznali?
Ne. Zakaj bi sicer zapustila otroka?
Božji načrt je včasih težko razumeti.
Kaj vas muči?
Čutim, da vam nekaj teži srce.
- Babi je umrla. - Sophie.
Prav.
- Žena mi je umrla. - Iskreno sožalje.
- Je že dobro. V mojem kuščarju je. - Sophie, ni v kuščarju.
O tem sva že govorila. Ko nekdo umre, se več ne vrne.
- Niti v kuščarja. - Tega ne moreš vedeti.
Vsak žaluje po svoje. To opažam v svoji fari ves čas.
Podobno službo imava.
- Res? Pisarno imava zelo drugačno. - Oba pomagava ljudem.
- Jaz jim pomagam z znanostjo, medicino... - Mogoče malo tudi z vero.
Zdravnik, ki zdravi um, gotovo ve, da je vera vse.
Veste, v kaj verjamem? V dejstva.
Vi pa v pravljice, ki ljudi odvračajo od soočenja z resnico.
Resnica pa je, da na nebu ni čarobnega bitja, ki pazi na nas.
Maščevalen kurc je, in to veste.
Vsak je prepuščen samemu sebi. Greva, Sophie.
Kaplja. Ga nočeš?
Barb?
Živjo, kako je bilo z dedkom?
Fino sva se imela.
Oprosti. Čudne ideje ima s tem kuščarjem.
- Ja, o tem bi rad govoril s tabo. - O tem, da je babica kuščarka?
- To je oblika žalovanja, ne? - Ne, nisem hotel govoriti o tem.
Zakaj si ji rekla, da se je babica utopila?
- Kaj? - Ja, zakaj si to rekla?
Prej si ji tvezla, da je babica povsod okoli nas in nas opazuje...
Nisem ji rekla, da se je utopila.
Sranje. Najbrž me je slišala, ko sem govorila po telefonu.
- S kom? - Ne vem. S prijateljico.
Zakaj vsi govorite o tem? Ni o čem govoriti. Kaj delaš?
- Kaj delaš? - Pospravljam. Sue Ann mi je naročila.
To so mamine osebne stvari in zdravila.
- Nima več osebnih stvari. - Pusti pri miru!
Kaj je narobe s tabo?
Nič. To je čisto normalen odziv
na vdor v moj osebni prostor.
Veš, zaradi tega, kar se je zgodilo mami, ne trpiš samo ti.
Tudi jaz trpim.
Barb.
Ej, Barb.
Ljubica.
Oprosti.
- Prav? - V redu je.
Ne, ne. Saj bom to naredil.
Hišo bom spravil v red. Kar pelji Sophie domov, prav?
Jaz bom dokončal.
Res?
Prav. Hvala. Pokliči, če boš rabil pomoč.
Pridi, Soph.
Adijo, Sophie. Fino je bilo.
Soph. Imam...
"Seznam: mleko, banane. Pojdi v lekar..."
"Pošlji risbe Jacksonu?"
JACKSON – RISBE
"Ne povej Eliju, tega ne bi prenesel."
Tako racionalen je.
Samo s tabo se lahko pogovarjam o tem.
Kaj?
Glej, no, prišel si.
- Govoriti morava. - Si tekel vso pot?
- Poten si. Pijačo ti bom prinesel. - Ne, hočem govoriti o Lynn.
Čudna zrkla imaš.
Zadnje čase se mi vse zdi čudno.
- Vem, da je čudno, da si tu brez Lynn. - Ne gre za to.
Njene stvari sem pospravljal.
- Pogrešam te, Eli. Spij to. - Nočem.
Poslušaj glasbo in pridi sem.
Moj študent je skuhal jastogovo juho z okro.
Glej. Govoriti moram z nekaj ljudmi.
Tu bodi, takoj se vrnem.
DEŠKI ODDELEK
Daj mi to.
Všeč mi je vaša teorija o travmi in disociaciji.
To ti gre res na jetra, ne?
Opozarjam te, ne greva, dokler ne boš plesal z mano.
Glede vaše nove študije...
Oprostite.
Res morava govoriti.
- Trenutek. - Ne, zdaj.
- Daj mi ga. - Ne.
Otroka, spat bo treba.
Noah.
Imaš kaj v roki?
Noah?
Kaj imaš v roki? Noah!
Noah.
Pokaži, kaj imaš.
Srček, daj mi to, kar imaš v roki.
Takoj.
Ne vem, zakaj si tako jezen.
Z Lynn sva bila prijatelja. Ves čas sva si dopisovala.
Prav, ampak kaj je to "Eli ne bi razumel"?
Pa risbe, ki jih omenja?
Pisala je knjigo o treh prijateljih. Poslala mi je risbo.
Nekaj, kar je hotela predelati.
- O čem? - O smrti, Eli.
S svojo smrtnostjo se je spopadala. Ti pa si jo hotel samo
- spraviti na novo obetavno zdravljenje. - Pomagati sem hotel.
Vem, ampak hotela je narediti po svoje.
Menila je, da nekaterih stvari ne bi razumel, ker vse razlagaš z znanostjo.
Njej pa so se zdele zunaj znanosti.
To sploh nima nobenega smisla.
Kakšne stvari?
Poleg tega ni nič zunaj znanosti.
Noah. Jaz bom uredila!
Dal mi bo. Ni tako, Noah?
Mirno.
Noah. Oprosti za to, ampak moram videti...
Eli.
Na pomoč, davi se.
Pokličite rešilca.
Anafilaktični šok doživlja.
Ima kdo adrenalin?
V redu je, tu sem.
Prihajajo.
Pustite.
Dajmo.
Tako, pa je.
O sranje, ne diha. Ne diha.
Je to alkohol? Dajmo!
Prav, kuli bom rabil.
Ima kdo kuli?
Ga imaš?
Navaden kuli? Ima kdo kuli?
Kuli rabi.
Tako.
Ja.
V redu je.
Pa je.
Pa sva.
Kar se tiče zabavanja družbe, je bilo tole malo pretirano.
Hecam se.
Hvala bogu, da si bil tu.
- Saj bo vse v redu z njo, ne? - Ja.
Glede e-pošte...
Oprosti.
- Moral bi ti povedati. - Ja.
Ni vedela, kako naj konča zgodbo.
Ampak razplet se ji je kazal v sanjah.
Njene sanje me ne zanimajo.
Ker dobivam občutek, da je sploh nisem poznal.
To je risala.
Po mojem bi hotela, da jo imaš.
Prevedla Lorena Dobrila