Nii on parem.
Miks nii parem on?
Ta ei saa kellelegi haiget teha.
- Miks sa arvad, et ta ei saa... - Ma tahan koju.
Ma tean. Aga praegu oleme siin.
Ole lahke.
Mida sa praegu tunned?
Oskad sa seda joonistada?
Mida sa praegu tunned?
Oskad sa seda joonistada?
Tulen kohe tagasi.
Tere, dr Adler.
- Tere. - Tere.
Õde ütles, et sa oled Noah' juures.
- Tõin poisile mõned raamatud. - Ah nii.
- Kuidas tal läheb? - Pole viga.
Uue ravimi kõrvaltoimed ei ole veel üle läinud,
aga tegime just liivateraapiat ja...
Oota pisut.
Mis toimub?
Ei midagi. Ta lihtsalt... Ma leian ta üles, ära muretse.
- Mida? Kus ta on? - Ei tea. Aga ära muretse, ma leian ta.
Vabandust. Kas Noah tuli siia?
Andke andeks, olen siin esimest päeva.
- Milline neist Noah on? - Ta magab selles voodis.
Ah jaa. Noah. Selge.
Ta on oma arstiga seansil.
Tema arst olen mina.
Ja ta pole teie juures?
Palun teavitage personali, et ma vajan patsiendi otsimisel abi.
- Kohe. - Jah.
Noah?
Noah, ma teen ukse hästi aeglaselt lahti. Eks?
Hei.
Sa kadusid ära.
Olgu. Kõik on hästi.
Lähme mängutuppa tagasi.
Tule. Kõik on hästi.
Lähme tagasi.
Niimoodi.
Nõnda. Hästi.
Noah, kas pastakas on sinu käes?
Selles osakonnas on need keelatud.
Olgu.
Olgu. Anna pastakas siia.
- Mul pole seda. - Noah.
- Sa kardad. - Ei karda.
Valevorst.
Ma vajan seda pastakat.
Ma ei taha enam rääkida.
Kas räägid nüüd, mis toimub?
Olgu. Noah joonistab aina ühte talumaja.
See meenutab fotot, mille ma Lynni töötoast leidsin.
Mõtlen: „Kas Noah tuli mõnel õhtul Lynni kannul siia?
Kas nad tundsid teineteist? Kas nad suhtlesid?
Ja kui suhtlesid, miks Lynn seda minu eest varjas?
Mida ta veel varjata võis?“
Selge.
Aga kuidas see poisi diagnoosiga seotud on?
- Näe, joo seda. - Aitäh.
Ma magan kehvasti.
Unetus.
See võib pea sassi ajada.
Ta hingas sisse klaasitäie vett, seda peetakse enesetapukatseks.
Ja nüüd istub ta kinnises osakonnas.
See pole võimalik.
Jah, aga tema kopsud olid vett täis. Ma ei oska seda selgitada.
Noh, ma kontrollisin kõiki eelmisi asendusperesid.
Ei ühtegi talumaja ega hollandlast.
- Miski enne hülgamist, varases imikueas? - Ehk krüptomneesia?
Kõne-eelsed mälestused talu külastamisest ja hollandi keele kuulmisest,
näiteks telesarjas?
Vajan infot bioloogiliste vanemate kohta, aga ta hüljati anonüümselt.
Tean vaid, et ta jäeti püha Matteuse kirikusse.
Mis värk selle ujuva tüdrukuga on?
- Sa arvad, et ta ujub? - Jah.
Ei tea. Mina arvasin, et ta...
upub.
Dr Adler, sul lekib vist toru.
POISS, KES KARTIS KOOLI
AUTOR LYNN HOFFMAN
Mis siin kohal on?
Esimese korruse vannituba.
Tulevad.
Ei, jätke mind rahule! Ei!
Kraadin sind hästi kähku, kullake.
Vaata, mida ma tegin. Parandasin selle ära.
Mis...
Oh püha issand.
Isa?
Siin!
- Tere. - Tšau, paps.
Millega sa tegeled?
- Miks põrand märg on? - Jessas.
Miski ei hirmuta ostjaid rohkem kui sõnad „probleemid torudega“.
Ma remontisin selle ära, nii et ärge muretsege.
Jessas! Kas see mees oskab kõike?
Jah, tõeline multitalent.
Kas võtad vastu?
Isa!
Sinu telefon vist?
Jah.
- Kohe vastan. - Hästi.
Jah, mine-mine.
Halloo?
Näen ma sind täna enda pool?
- Vabandust, kes räägib? - Jackson.
Kelleks sa mind pidasid?
Kuule, täna tuleb hea seltskond kokku.
Tean, et sina ilmselt ei tule,
- aga mul on džässi... - Tead,
- ma ei saa praegu rääkida. - Ei, see džäss on...
- Olgu, tšau. - ...vägev.
Ei midagi olulist.
Selge.
Niisiis... Mis plaanid teil kahel siis on?
Isa, ära ütle, et sa unustasid, et pidid Sophiet hoidma,
kuni me maja kliendipäevaks valmis paneme.
Muidugi mitte. Kuidas ma sellise asja unustada saan?
Täna veedame päeva vanaisa seltsis.
Eks ju, Sophie?
Vanaisa ja Sophie seltsis.
Tüdruk on terane nagu naaskel, mis?
Äkki lähme?
Jah. Lähme jah.
Meil saab lõbus olema.
Mis siin lõbusat on?
See koht ajab judinad peale.
Ajab jah.
Natuke ajab tõesti.
Ma otsin ühte inimest.
Kas sa oled vihane, et vanaema vanni ummistab?
Mida?
Ta uppus seal ju ära.
Ei, vanaema ei ummista midagi. Ta on meie hulgast lahkunud.
Ei ole.
Ta on mu sisaliku sees.
Vanaema tahab mulle saladuse rääkida.
Kas te soovite pihtida?
Pihtida?
Ei.
Ma tulin isa Dennise juurde.
Poiss on mu patsient.
Ma otsin infot tema perekonna kohta.
Ta jäeti siia umbes kaheksa aastat tagasi.
Ma mäletan. Ainus laps, kes 20 aasta jooksul siia jäetud on.
- Te olite siis siin? - Jah.
Ütlesite, et ta on teie patsient. Mis tal viga on?
Ma ei tea. Seda ma välja uurida üritangi.
Noh, ma võin öelda, et nad ei olnud lapsevanemateks loodud.
Te tundsite neid?
Ei.
Aga miks nad lapse muidu hüljanud oleksid?
Jumala plaane on vahel raske mõista.
Mis teile muret valmistab?
Ma tajun, et teie südant rõhub mingi raskus.
- Mu vanaema suri. - Sophie!
Olgu.
- Mu naine suri. - Avaldan kaastunnet.
- Pole viga, ta on mu sisaliku sees. - Sophie, ta pole su sisaliku sees.
Me oleme sellest rääkinud. Surnud inimene lahkub,
igaveseks, ega tule enam tagasi.
Isegi mitte sisaliku sees.
Sa ei tea seda.
Me kõik leiname omal viisil.
Ma näen seda oma koguduse pealt.
Teate, meie tööd on üsna sarnased.
Tõesti? Tööruumid on küll täitsa erinevad, mis?
- Vaadake ringi. - Me aitame inimesi.
Mina kasutan selleks teadust, meditsiini...
Ja ehk ka natuke usku.
Vaimutohter peaks teadma, et usk on kõige olulisem.
Teate, millesse mina usun? Faktidesse.
Teie usute muinasjuttudesse, mis loodi, et inimesed tõde ei näeks.
Ja teate, mis on tõde?
Taevas ei ole maagilist olendit, kes meie eest hoolitseb.
Ta on kättemaksuhimuline sigudik, nagu te isegi teate.
Me kõik oleme üksi, sõbrake.
Sophie, lähme.
Kuule. See tilgub. Kas sa ei taha seda?
- Barb? - Jah?
Tšau. Kuidas päev vanaisa seltsis läks?
Minu arust oli meil vahva.
Anna andeks. See sisaliku teema on õudselt veider.
Sellest ma rääkida tahangi.
Vanaemast tema sisalikus?
See on lihtsalt moodus leinaga hakkama saada, eks?
Ei. Ma ei mõelnud seda.
Miks sa talle ütlesid, et ema uppus?
- Oota. Mida? - Jah. Miks sa seda tegid?
Miks just nüüd? Enne rääkisid, et vanaema on kõikjal meie ümber, valvab meid...
Isa, ma ei rääkinud, et ema uppus.
Ah sa raisk.
Ilmselt kuulis ta mu telefonivestlust pealt.
- Kellega sa sellest rääkisid? - Ei tea. Sõbraga.
Miks kõik sellest räägivad? Mis siin rääkida? Mida sa nüüd teed?
- Oota. Mida sa teed? - Koristan.
- Sue Ann käskis. - Ei-ei. „Koristad“?
Need on su ema isiklikud asjad ja ravitarbed.
Emal ei ole enam isiklikke asju.
Pane see ära!
Mis sul viga on?
Midagi pole.
See on täiesti normaalne reaktsioon,
kui keegi mu isiklikku ruumi tungib. Eks?
Tead mis, paps.
Emaga juhtunu ei mõjuta vaid sind.
Mind mõjutab ka.
Barb.
Kuule. Barb.
Kullake.
Kuule. Anna mulle andeks.
- Eks ole? - Pole midagi, kõik on hästi.
Ei-ei. Kuule. Ma teen seda ise.
Ma koristan ise.
Vii Sophie koju, eks?
Ma lõpetan siin ise.
Oled kindel?
Olgu. Aitäh sulle.
Helista, kui abi vajad.
Tule, Soph.
Head aega, Sophie, sinuga oli vahva.
Soph!
Sophie, siin on su...
„Ostunimekiri: piim, banaanid. Käi aptee...“
„Saada joonistused Jacksonile“?
JACKSONILE: LISAN JOONISTUSE
„Ära Elile räägi, ta ei taluks seda, ta ei kuula.“
SA TUNNED TEDA, PUHAS LOOGIK...
TUNNEN, ET SINA OLED AINUS, KELLEGA MA SELLEST RÄÄKIDA SAAN...
Mis...
Ennäe imet. Sa tulidki.
- Mul on vaja sinuga rääkida. - Kas sa tulid joostes?
Sa oled higine. Otsime sulle midagi juua.
Pole vaja. Ma tahan Lynnist rääkida.
Su silmad näevad veidrad välja.
Viimasel ajal on kõik pisut veider. Kuule...
Tean, et ilma Lynnita on siin imelik olla.
Asi pole selles.
Ma sorteerisin ta asju. Kuula nüüd...
- Ma igatsen sind. - Jäta.
- Joo. - Ma ei taha...
Kuula muusikat ja... Tule siia.
Selle homaarihautise valmistas üks mu magistrant.
Vaata.
- Kuule, pean paari inimesega rääkima... - Ma...
Oota siin, ma tulen kohe tagasi.
POISTE OSAKOND
Ma tahan seda.
Mulle meeldis teie artikkel traumast ja dissotsiatiivsusest.
Sa vihkad neid üritusi südamest, mis?
Ma hoiatan sind: me ei lahku enne, kui sa oled minuga tantsinud.
Tahtsin küsida uue uurimuse kohta...
Vabandust.
Kuule, me peame rääkima.
- Oota hetk. - Ei. Kohe.
Anna see siia.
Ei.
Lapsed, on aeg voodisse minna.
Noah.
On sul midagi käes?
Noah?
Mis sul käes on?
Noah!
Noah.
Näita, mis sul käes on.
Kullake, anna see minu kätte.
Otsemaid.
Ma ei mõista, mis sind ärritab.
Me Lynniga olime sõbrad. Kirjutasime teineteisele pidevalt.
Selle vastu pole mul midagi. Aga mida Eli ei mõista?
Ja mis joonistustest ta rääkis?
Ta kirjutas raamatut kolmest sõbrast.
Saatis mulle ühe joonistuse. Ta üritas ühte teemat lahti mõtestada.
- Mis teemat? - Surma teemat, Eli.
Ta vaatas silma omaenda surelikkusele, aga sina tahtsid teda
vaid ravimikatsetustele sokutada.
Jah, ma üritasin teda aidata.
Ma tean, aga ta püüdis omal käel hakkama saada.
Oli asju, mida sa tema arvates ei mõista,
sest sina üritad neid teaduse abil seletada.
Aga tema uskus, et need on väljaspool teaduse piire.
See ei ole loogiline. Mitte üldse.
Millised asjad? Millised?
Ja miski ei asu väljaspool teaduse piire.
- Noah. Pole vaja. - Kõik kombes?
Ta annab selle mulle.
Eks ole, Noah?
Rahu, sõbrake.
Noah. Mul on väga kahju, kullake, aga ma pean nägema...
Eli.
Aidake, ta lämbub!
Kutsuge kiirabi!
See on anafülaktiline šokk.
Kas kellelgi on adrenaliinisüstalt?
Kõik on hästi. Ma aitan.
Abi on teel.
Lase lahti.
Tule nüüd.
Nõndaviisi. Väga hea.
Kurat. Ta ei hinga. Ta...
On see alkohol? Anna siia!
Olgu. Mul on pastapliiatsit vaja.
Kas kellelgi on pastapliiatsit?
Sinul on?
Tavalist pastakat?
On kellelgi pastakat?
Pastakat on vaja.
Nõndaviisi.
Jah.
Hästi.
Nüüd on hästi.
Hästi on.
Külaliste lõbustamisest rääkides...
Sellega läksid sa küll natuke liiale.
Nali.
Jumal tänatud, et sa siin olid.
Ta saab terveks, eks?
Jah.
Ja neist kirjadest rääkides...
Anna andeks.
- Oleksin pidanud sulle rääkima. - Jah.
Tõde on see, et Lynnil oli raamatu lõpu kirjutamisega raskusi,
aga see ilmutas ennast talle unenägudes.
Tead, ma ei taha tema unenägudest midagi kuulda. Eks ole?
Sest mulle hakkab näima, et ma ei tundnud teda üldse.
Selle kallal ta töötaski.
Ja ma usun, et ta tahaks selle sulle anda.
Tõlkinud Triin Jürimaa