A világ legszebb nőjére!
- A leendő híradósra! - A sztárra!
- A született sztárra! - Hajrá, Müge!
Elég a nyalizásból! Csak azért mondjátok, mert én vagyok a házigazda?
- Dehogyis. - Esküszöl?
Esküszöm.
Elment az eszed? Be fogsz futni, mi pedig végignézzük.
- Remélem! - Tudod, mit?
- Légy a feleségem! - Menj már!
- Jaj! - Majd töri előttünk az utat.
- A legjobb barátnőjét veszi be először. - Müge! Kérdezhetek valamit?
Nagyon fáj a hasam, és a vérnyomásom is leesett. Hazamehetek?
Nem mehetsz sehova. Mindjárt jön az új srác!
Már rég itt kellene lennie.
El fog jönni. Nem akarsz szemtanúja lenni a szerelmünk kezdetének?
Dehogynem, drágám, de muszáj végignéznem?
- Majd elmeséled. - Az nem ugyanaz. Megjött!
Nem mehetsz haza.
Jaj, Müge!
Szia! Mi újság?
Isten hozott!
- Van sör a hűtőben? - Van.
- Van bőven. Tessék! - Kösz.
Miért nézel így? Talán tilos szódát inni?
Téged ismerlek.
Honnan? Én téged nem.
- Nincs nyaralótok Kiyiköyben? - De, van.
Igen, tudom.
- Egész jó a víz, a hullámokat leszámítva. - Kicsit szeles az idő.
- Mit bámulsz? - Ha idenéz, akkor az enyém lesz.
Nekünk is van ott nyaralónk. Ott szoktam edzeni nyaranta.
- Láttalak a nyáron. - Klassz. Akkor viszlát jövő nyáron!
Te nem iszol?
Fáradt vagyok, teljesen kimerültem.
Csak Müge kedvéért jöttem el.
Amúgy beszéltél már Mügével? Szóba elegyedtetek? Nagyon kedves csaj.
Ki?
Tudod, Müge. A mi Mügénk. A buli házigazdája.
- Na mindegy. Szia! - Szívesen hazaviszlek, ha szeretnéd.
Jaj, nem kell! Müge kinyírna, ha lelépnék.
Bunkóság lenne hazamenni.
Akkor igyál valamit!
Különben csigalassúsággal telik az idő. Hozok egyet magamnak is, jó?
Oké.
A KÖVETKEZŐ NEMZEDÉK
Brüsszel és Genf folyamatosan nyomon követi az aktuális híreket.
Bár még nem tudni,
mikor folytatódnak a tárgyalások a külügyminiszterek között,
információink szerint már zajlanak az egyeztetések.
- Ez manipuláció. - Várjuk meg, mit reagál a másik fél!
- És ha nem várjuk meg? - Szerintem bekapják a csalit.
Ez teljesen megszokott. Majd ma reagálnak ránk.
Bár a mi műsorunk 15 perccel később kezdődik.
Mint?
Mint A másik oldal. Tegyünk úgy, mintha nem versenyeznénk?
Egymásnak is hazudjunk?
Hát…
Kezdhetnénk 20 perccel korábban.
Ha mi kezdünk, nálunk maradnak a nézők.
- Nyolc előtt öt perccel. Mit szólsz? - Jó, oké.
- Menjünk be az irodába! - Jó.
- Már nem vagy mérges? - Eddig sem voltam.
Átöltözöm.
Lale!
Ez meg mire jó?
Köszönöm!
- Jó reggelt! - Jó reggelt, kismadár!
Jaj, már rendeltél is? Jó étvágyat!
Ünnepelek.
Komolyan? És mit ünneplünk?
Hogy Gül pokolra jutott.
Ne mondj ilyet!
Talán félsz, hogy felbukkan a semmiből?
Nem beszélhetjük ki?
- Ez bergamai sajt? Azt úgy imádom! - A gombás omlettet rendeltem.
Jaj, az a kedvencem! Én is rendelek egyet.
- Jó. Köszi. - Azonnal megyek.
Amúgy én csábítottam vissza Gülizt.
Sikerült meggyőznöm.
Épp Londonban buliztunk, és gondoltam, jó ötlet lenne együtt visszajönni.
Azta!
Te aztán nem vagy semmi! Elképesztő.
Te kis boszorkány!
De amúgy tudtam.
Ti ketten annyira jó csapatot alkottok!
- Teljesen nyilvánvaló. - Igazán?
Ha te mondod…
Szeretnénk még egyet kérni ebből.
Hová tűntél? Miért jöttél el szó nélkül?
- Kimennél? Épp öltözök. - Tessék?
Jól hallottad. Menj ki, mert öltözök!
Rendben.
Szia, drágám!
Mi a helyzet? Milyen a tábor?
Ez komoly?
De jól van? Részt tud venni a meccseken?
Szelim, naponta többször kend be kenőccsel, jó?
Ne felejtsd el, különben elfertőződik!
Csak a szokásos. Gondoltam, rád csörgök még adás előtt. Hiányzol.
Nem, jól vagyok. Tényleg.
Jól van.
Puszi! A lányokat is puszilom.
Szia!
Azt írtam, csak akkor érne rá személyesen, ha tíz napos lenne egy hét,
úgyhogy telefonon keresse önt.
JÚSZUF TUNCA LETILTOTT
- A jövő kedd jó lehet? - Igen, intézd el!
Vegyél nekem egy új telót!
- És új SIM-kártyát. - Ma délután elintézem.
- Mellesleg… - Mi van?
Megint hívott a volt főbérlője. Még ott vannak a holmijai.
Azt mondta, ha nem fizet több pénzt, akkor mindent ki fog dobni.
Akkor dobja ki! Ezt a seggfejet!
Várj! Még elhoznék valamit a lakásból.
- Én is elhozathatom önnek. - Jó, legyen így!
Rendben.
Kedves nézők! Ennyi volt mára a Hírközpont.
A műsor vége előtt szeretnénk megköszönni támogatóinknak,
a Tursan Biscuitsnek és a Neuro.com-nak, hogy…
Utálom, hogy ezt el kell mondania.
Szerintem ő is utálja.
Lale Kirán szponzoroknak hálálkodik… Tényleg fura.
Viszontlátásra!
Mi történt?
Azt hittem, jóban vagyunk.
Mi ez az egész ennyi év után?
Jól ismerlek.
Mindenkinél jobban.
Megtörtél.
Szét fogsz esni.
Észrevetted, hogy omladozik a birodalmad?
Az idei események
megmutatták,
milyen ember vagy.
De ez sem elég, igaz?
Nem elég.
Ebben az országban a szexualitást
a nők esetében mindig az erkölccsel hozzák összefüggésbe.
- Ez így van. - Nem igaz.
Hogy mondhatsz ilyet?
Jó, oké.
Úgy értem, a nők törékenyek.
Muszáj magukat megvédeniük az atrocitásokkal szemben. Oké.
Mégpedig azért…
hogy elkerülhessék a zaklatást, nem?
Nézzenek oda!
- Hány éves vagy? - Mennyinek nézek ki?
Azért kérdezem, mert bölcsnek tűnsz, és igazi úriember vagy.
- Csókolózunk? - Nem.
- Miért nem? - Mert még nincs itt az ideje.
És nem szeretném félbehagyni.
De miért?
Én általában
nagyon gyáva ember vagyok.
De többé nem akarok félni. Nem akarok megbánni semmit.
Ma este véget akarok vetni ennek.
Tényleg.
Nagyon aranyos vagy.
Ne már, Lale! Ne!
Ne!
Nem kell kitölteni az űrlapot,
de mihamarabb küldd el az igazgatóságnak az engedélyek miatt!
- Jó, intézem. - Kösz.
- Nincs mit. - Jó reggelt!
Jó reggelt, Júszuf!
Tegnap este küldtem egy e-mailt.
Igen, láttam. Köszönöm! Szuper, ügyes voltál.
Én köszönöm. És gratulálok! Többé nem kell felolvasni a szponzorokat.
- Most már nem kell hálálkodnia. - Tessék?
De hát nem ők finanszírozzák a műsort? Miről beszélsz?
Nem tudta?
- Azt hittem, közös döntés volt. - Mi?
- Inkább nem rontom tovább a helyzetet. - Most már mondd!
Figyelek.
Kenán saját zsebből fogja finanszírozni a műsort.
Lemondott a gyártási díjról.
Tényleg nem tudta?
- Szuper. - Jó reggelt!
Jó reggelt!
- Ja, te itt vagy? - Már megyek is.
Nem kell. Maradj!
Azt írtad, négyszemközt szeretnél beszélni valamiről.
- Szeretném hallani. Figyelek. - Kimenjek?
Nem kell, mindkettőjüknek címeztem az e-mailt.
- Van egy ötletem. - Jó, figyelek.
A következő a helyzet:
szeretnék létrehozni egy pletykaprofilt.
Hogy szivárogtassak.
Tessék?
Amikor Büsbüsként belsős infókat szivárogtattam,
az emberek közelebb kerültek Laléhoz.
Amikor felismerték a gyengeségeit,
és rájöttek, hogy ő is csak ember…
- A lényeg, hogy… - Jó, csináld! Rajta!
- Miről beszélsz? - Várj, Lale!
Csináld, de légy óvatos!
Nehogy rajongói profilnak tűnjön! Majd mi segítünk.
Lale!
Oké.
Akkor megyek is. Jól van.
- Hallod egyáltalán magad? - Jó lesz így.
„Jó lesz így”?
Elmagyaráznád, miért szabadultál meg a szponzoroktól?
- Azért, mert bántott téged a dolog. - Mi van? Profik vagyunk, vagy nem?
A fizetésünk egyenlő a munkánk értékével.
Te nem akartál elvárásokat fűzni hozzá.
Ne kezdj el nekem hősködni, Kenán!
Miért csinálod? Elég ebből! Mégis kinek képzeled magad?
- Kinek képzelem magam? - Igen. Kinek?
Ne csináld!
Ne pátyolgasd a lelkem, Kenán!
Ne csináld!
Pedig megtettem. Sajnálom!
Máskor nem fordul elő.
ELHOZTAM. A TÖBBIT KIDOBJÁK.
JÚSZUF TUNCA
Direkt kértem, hogy ne várasson meg.
Legutóbb is két órát késett, és annyival elintézte, hogy „Bocs.”
- Ne hagyd, hogy ezt csinálja! - Ez meg ki?
- Halló? - Gyere ide! Sürgős.
- Aszli? - Légyszi, siess!
Oké.
- Jól van. Hol vagy? - Itthon. Gyere!
Jól van, leteszem.
Na?
Ügyes voltál.
Büszkeséggel töltött el így látni.
És észhez is tértem tőle.
Mire készülsz, madárka?
Semmire.
Ezúttal nem készülök semmire.
Most mondtam.
Végre észhez tértem.
Szerintem
nevezzük nevén a dolgot!
Lehetne ebből valódi párkapcsolat.
De…
azt hittem, nem akarod.
Én is azt hittem.
De látod? Azon kaptam magam, hogy neked is megterítettem.
És…
szerezhetek neked állást.
Válts ligát!
Na, mit mondasz?
Így egész nap együtt lehetnénk.
Miért vagy ilyen?
Milyen?
Ilyen.
Gyerekkori trauma?
Anya- vagy apakomplexus? Melyik? Mitől lettél ilyen?
Nincs velem semmi baj.
Csak reálisan látom a világot. Ez az intelligencia jele.
Nem az.
Én nem ilyen vagyok.
Mondd el!
Ha nem, akkor most azonnal elmegyek.
Rendben.
Vidéken nőttem fel.
Ahol fiatalnak
és lánynak lenni szörnyen nehéz volt.
Ott nincs jövőképe senkinek.
Kilátástalan minden.
Bezárnak, nem hagynak szárnyalni.
Csendre intenek, nem lehetnek vágyaid, nem költhetsz pénzt semmire.
És tilos álmodozni.
De közben látjuk a világot.
Tudjuk, hogy az élet ennél sokkal többről szól.
Látjuk a tökéletes életeket,
a gazdag és boldog embereket.
Nekünk egyvalami jutott csak.
Idő a terv kieszelésére.
Volt időnk kitervelni a csúcsra jutást, a siker elérését.
Nem tudunk semmit,
csak azt, hogy az élet több ennél.
A boldogság fogalmát
közösségi médiából és a bulvárhírekből ismertük meg.
Egyszobás lakásban lakni két gyerekkel nem boldogság.
Azért nincs értelme hálásnak lenni.
Újra és újra végigjátszottam a fejemben a forgatókönyvet.
Rengeteg időm volt kitervelni.
- Érted már? - Igen.
Értem.
Az Instán keresztül ismerted meg a világot.
Az ott látott elmebetegek miatt viselkedsz így.
Ne nevettess! A szabályok egyértelműek.
Szerinted az szabályos, ha kitúrsz valakit a helyéről?
Hát persze.
Mivel már minden trón foglalt.
Csak úgy érvényesülhetsz, ha félrelöksz másokat.
Nem, én…
nem így gondolom.
Ettől megutálnám magam.
Jól van, elég ebből!
Hagyjuk a komolykodást!
Ideje szórakozni!
Aszli!
Szerintem komoly problémákkal küzdesz.
Ez az egész felhajtás is csak azért van, mert Lale felvett engem, igaz?
Mihamarabb menj el orvoshoz!
Kezelésre van szükséged.
Húzz innen!
Menj már!
LALE KIRÁN
Drágáim!
- Anya! - Úgy hiányoztatok!
Mila szabálytalankodott röplabdázás közben!
Mivel ellökött egy fiú. Nézd!
Jaj, kicsim!
Még meccs közben is képes volt veszekedni.
- Igazán? - Rendeltünk pizzát.
- Igen. - Akkor nem vacsorázunk?
Ragaszkodtak hozzá. Nyomás kezet mosni!
Gyerünk!
Menj már!
Hogy vagy?
Ölelj meg!
Néztelek. Ügyes voltál.
Egyre ügyesebb vagy. Csak így tovább!
Én nem így érzem.
Akkor hogy?
Utazzunk el hétvégén!
Kettesben.
Utazzunk el! Kérlek!
HÍRKÖZPONT LALE KIRÁNNAL
- Hogy vagy? - Jól. Te?
Én is.
Jó reggelt, uram! Elkészültem a papírokkal.
Hol jártál tegnap este?
- Tessék? - Jól hallottad.
Hol voltál? Laléval ezen dolgoztatok?
Nem, egyedül csináltam, de természetesen Lale segítségével.
Tehát?
Hol voltál?
Otthon. Miért?
- Jó reggelt, Júszuf! - Jó reggelt!
- Nem leszek itthon hétvégén.
A pénteki adás után beszéljünk át mindent.
- Jó? - Nem jó.
- Miért? - Mert fogadást tartunk.
Ideje újra ringbe szállnunk, nem?
Jó, majd megtartjuk jövő héten. Mire fel a nagy sietség?
Mégis mi más lehetne neked fontosabb ennél?
Elutazom a férjemmel, mert hiányzott.
Ahogy akarod.
Merci. Júszuf!
Megyek.
Menj csak!
Rendben. Jó munkát, uram!
Mégis hányszor cseszi még el?
Ezt az idiótát!
Tehát a gettóból jött ez a patkány.
Láttátok Aszli legújabb képeit?
- Tele van velük a Twitter. Nézzétek! - Ez egy szemétdomb.
- Ez valami vicc? - A gettóból jött.
Ezek után hogy fog kamera elé állni?
Fogalmam sincs, hogy történt.
Szerintem a főbérlő rakhatta ki.
Lehet, hogy féltékeny önre. Szerintem ő áll a dolog mögött.
Úgy sajnálom! Bárcsak helyrehozhatnám valahogy!
Elnézést kérek!
Kérem a telefonodat!
Jó, de miért?
Hogy posztokat olvassak.
Inkább nem a sajátomon teszem, nehogy belájkoljak valamit véletlenül.
Most, hogy híres lett… Tudom, semmi közöm hozzá,
de szerintem létre kéne hoznia egy álprofilt.
SZIA, DRÁGÁM!!
Jó ötlet.
Ez eszembe se jutott.
LÁTTAD AZ ÜZIMET?
MONDASZ VALAMIT
AKKOR MA ESTE NÁLAM?
Güliz szeretne önnel találkozni pár perc múlva.
Hol van a producer?
- Hogy is hívják? - Hakanra gondolsz?
Késni fog, mert párterápiára járnak a feleségével.
Nagyon maga alatt van.
Mindegy.
Nem volt alkalmunk beszélni, mióta itt vagyok.
Igazad van. Vegyünk át egy-két dolgot, jó?
De gyorsan, mert rengeteg meetingem lesz ma.
Figyelünk, Güliz.
Müge!
Mivel foglalkoztak a szüleid? Orvosok voltak?
Nem, ők Lale szülei. Az én apukám a külügyminisztériumból ment nyugdíjba.
Értem. Milyen előkelő!
Nyilván ahhoz az osztályhoz kell tartozni, aki mellett ki tudunk állni,
különben hogyan képviselhetnénk?
Mindig kívülállók maradunk, ha nem a hozzánk méltó helyen vagyunk.
És mindig szarban leszünk. Tudni kell, hol a helyünk.
Azt hittem, általános dolgokról szerettél volna beszélni.
A lényeg az, hogy most, hogy itt vagyok…
Szia, Deren! Mi újság?
Igen, nem értem rá.
Házasság? Ahhoz még fiatal vagy, ne viccelj!
Várj! Hív valaki. Majd visszahívlak, szia!
Apuci! Oké, megyek, de még csak 11 van. Jó, szia!
Most el kell mennem.
- Majd gyertek vissza az adás után! - Jó. Vár a munka.
Aszli, te gyere velem!
Mi ez a cirkusz a lakásod körül?
Kézben tartom a dolgot.
Tudod, ki tette?
Bár igazából mindenkivel lekezelően bánsz. Sok ellenséged lehet.
Elintézem, Güliz.
- Semmi vész. Ne aggódj emiatt! - Jó.
Jó. Legyen kész még a műsor előtt!
Rendben, kész lesz.
Müge!
- Igen, drágám? - Volna egy kérdésem.
- Te jártál már a lakásomban? - Aha, nemrég. A bulidon.
Nem, a régi, modai lakásomra gondoltam.
Nem, ott még sosem jártam.
Fura, mert emlékszem, hogy megkértelek, hogy a garázsba parkolj.
Én erre nem emlékszem. Semmi ilyesmi nem rémlik.
Ja, bocs, ne haragudj! Összekeverlek valakivel. Bocs.
Van ilyen.
Lassan beleőrül.
De miért is foglalkozom ezzel?
Mikor egyre forróbb a helyzet, a trón tulajdonosa nem lát tisztán.
Már nem tud különbséget tenni jó és rossz között, nincs ideje habozni.
Tudja, hogy közel a vég. Érzi, mégis tovább küzd.
Mert muszáj cselekednie. Nem maradhat tétlen.
Tíz másodperc.
Öt, négy, három,
kettő, egy.
Adásban vagy, Aszli.
Jó estét kívánok, kedves nézőink!
Az országban számos téma felkapottá vált a nap során.
Ma este tájékoztatást adok önöknek a mai nap aktualitásairól.
Viszont…
először…
Ali!
Mutasd meg a képeket!
Látták ezeket?
Ha naprakészek, akkor biztosan.
Ez itt…
Egy közelit!
…az első isztambuli lakásom,
ahol több évig éltem.
Ezek a képek ma jelentek meg a közösségi médiában.
De én ennél is többet akarok mutatni.
Ezeket én készítettem.
Így akartam jelezni a főbérlőmnek, hogy egészségtelen itt élni,
de nem érdekelte.
Láthatják.
Innen jöttem.
Én nem születtem szerencsésnek. Nem befolyásos családból származom.
Az apám nem a külügynél vagy más hivatalnál dolgozott.
Köztisztviselő volt.
Az én szüleim nem orvosok,
én pedig nem jártam francia magángimnáziumba.
Egymagam jutottam ide.
És büszke vagyok rá.
Remélem, a történetem inspiráló lehet a hátrányos helyzetű fiatalok számára.
És most nézzük a híreket!
Jó estét, Lale! Még adás előtt szeretnék…
- Jól van? - Nem.
Kicsit sem.
Mit csinálok rosszul, Júszuf?
Szerinted mit?
Valamit biztosan rosszul csinálok.
Hiszen minden annyira…
Ez az egész nonszensz!
Mégis mit csinálok? Don Quijote vált belőlem?
Szélmalmok ellen harcolok? Mégis mit csinálok?
Ha ez a helyzet, akkor még az is jobb, ha otthon főzőcskézek.
Mégis mit…
Idehívom Kenánt.
Ne, várj!
- Miért akarod idehívni? Nem értem. - Jó, akkor nem hívom. Ahogy akarja.
De kíváncsi vagyok.
Miért akarod idehívni Kenánt, amikor ilyen állapotban vagyok?
El tudnád magyarázni?
Kenán jól ismeri önt.
Ezért megoldást tud nyújtani.
Számíthat rá.
Abban pedig téved, amit az előbb mondott.
Mindez csak átmeneti.
Nem számít, ki milyen családi háttérrel rendelkezik.
Végül úgyis az győz, aki jól végzi a munkáját.
Akik tisztelik a munkájukat, mi?
Igen, akik tisztelik.
Ahogy mondani szokta.
Jó hosszú volt ez a nap, nem? Nem volt időnk beszélni.
Miről is volt szó ma reggel? Hol is tartottam?
Változtatnék pár dolgon.
Minden szempontból.
Mert úgy látom, sok minden szarul működik és elavult.
Na mindegy.
Át fog alakulni a cég. Mégpedig nekem köszönhetően. Lesz egy-két változás.
Szuper ötlet, Güliz.
Én is látom, hogy vannak problémák.
- Majd beszéljünk róla! - Problémák, gátló tényezők…
Elkerülhetetlen a változás.
- Igaz, Müge? - Igen, drágám. Pontosan.
Csak gondoltam, jobb, ha szólok előre.
Jól tetted.
Köszi szépen! Reménykedjünk a legjobbakban!
Aszli!
Derítsd ki, ki készítette a képeket!
Nem akarok több botrányt.
- Szerintem előnyt kovácsolt belőle. - Azt kétlem.
Akkor elintézed?
El.
Hogyne.
Én például a díszleten változtatnék.
Ha már úgyis felhoztad, meghallgatod az ötleteimet?
A díszlet megváltoztatásával…
A dzsungelben nincsenek szövetségek.
Az állatok egyedül mozognak.
Ha összeállsz a kígyóval,
te leszel az első, akit megmar.
Ne menjetek el, anya!
Ugyan már! Csak két napról van szó.
De akkor se!
Ugyan már!
Tudom, hogy alig várjátok, hogy Ebruval játszatok.
- Fogunk, az biztos. - Beteszem a bőröndöket.
Jól van, szívem.
- Legyél mindig elérhető! - Jó.
Majd később felhívlak.
Na gyertek ide!
- Lale! - Óvatosan!
- Megyek, szívem. Sziasztok! - Szia!
Megyek, drágám.
- Felvinnéd a lányokat a szobájukba? - Máris.
- Pápá! - Szia!
A kocsiban várlak.
Gyere!
A feliratot fordította: Kajner Kata