Du var otrolig.
Mitt hjärta bultar fortfarande.
Jag kände också det.
Allt tack vare din brutala styrka, Dash,
- och dina kunskaper om forntida arameisk matematik.
Snälla du. Det här har ingenting att göra med mina två doktorsexamen-
- och min magisterexamen i genusvetenskap-
- och allt som har med dig att göra, dr Lovemore.
Sanningen är den,
- jag trodde aldrig att jag skulle hitta den försvunna staden D.
Jag skulle välja era ord noggrant.
De kommer att bli era sista.
Ni ledde mig direkt till kung Kalamans grav-
- och hans drottnings legendariska eldkrona.
Nu kommer jag att bli väldigt rik,
- och ni kommer att vara väldigt död.
Vänta. Är det här... Är det dina ormar?
Nej, de var bara här.
Det fanns bara hundratals ormar i det här templet-
- som bara väntade på att vi skulle dyka upp?
- Vem matar dem? Matar du dem? - Nej, vad äter de?
Varför biter den inte den där killen? Varför händer det?
Är de tränade att inte bita hantlangare eller något?
Ja, men...
Jag menar, bara förhållandet mellan orm och tempel...
Detta är löjligt. Radera.
Jag... Jag tror att min karaktär fortfarande kan fungera.
Radera.
Loretta, du har fortfarande en historia att skriva.
Radera.
Hej, det är jag, Beth.
Jag vill inte dra hela "Jag är din utgivare"-kortet, men det gör jag.
Jag ser verkligen fram emot att se det här sista kapitlet.
Men ingen press. Nej, det finns faktiskt press.
Den exakta mängden press som motiverar dig men som inte förlamar dig.
Du kan det här.
MIDDAG Tack Gud!
Jag igen.
Okej, så allt är klart för bokturnén,
- men det enda vi behöver är en bok att turnera med.
Jag kan inte låta bli att få känslan av att du inte blir klar-
- för att du inte vill lämna ditt hus.
Lyssna, jag vet att de senaste fem åren har varit svåra efter Johns bortgång,
- och det känns lättare att leva i sitt badkar,
- och dricka Chardonnay med is.
Men, tjejen, det finns en fantastisk stor värld som väntar på dig-
- och en bokturné som jag inte kan avbryta, så bara få det att hända, okej?
Älskar dig. Hej då!
Vi måste fortsätta.
Låt oss se vad som finns på andra sidan dörren.
Men vad händer om det inte finns något?
Det finns bara ett sätt att ta reda på det.
Sedan insåg Lovemore-
- att skatten hon ville ha var förlorad för alltid-
- och hennes äventyr närmade sig sitt slut.
Det känns inte rätt.
Ja, men det är det.
Det är slutet.
Jo, John,
- det är allt.
Dulcius ex asperis.
"Den försvunna staden D"
- Okej älskling, det är showtime. - Är du säker på det här?
För jag har en kameltå bak och fram i den här saken.
Jag känner mig som en nördig konståkare.
- Sexig. Pangbrud. Jag diggar det. - Nej, det är det inte. Det är det inte.
- Hur rör jag mig i den här? - Rör den inte.
Jag rör den inte. Jag håller ut den.
Sluta. Kan du sluta?
Få ut den nu för du kan inte göra det på scenen.
Vi är klara... Okej bra.
Måste jag bära en glitter-body?
Du behöver bara bära den i två timmar.
Förstör inte det här, hör du mig? Detta är utlånat.
Alla har paljetter just nu.
- Varför tar hon mitt foto? - Det här är Allison.
Hon är vår nya SoMe-chef.
Hon kommer att hjälpa oss att rikta in sig på den yngre publiken.
Menar kvinnor i 30-årsåldern som önskar att de var i 20-årsåldern.
Hej, vad händer?
Jag tog över dina sociala medier, så i morse twittrade du:
"Var är mina damer? Möt mig på Ballroom G kl. 17.00.
#ShawnMendes.
#SerFramEmotAttTräffaErAlla."
Okej, vi har roligt. Nu går vi.
Vi måste påminna folk om att du fortfarande lever.
Folk vet att jag lever.
För att påminna dem om varför detta brukade vara-
- den bästsäljande franchisen. - I romantik genren.
Ja, vilket är den litterära kategorin som ger bäst inkomster.
Intäktsgenererande är inte hur jag skulle beskriva vår försäljning just nu.
Tänk bara på detta som ett sätt att använda mun till mun.
Åh, vill du ha mun till mun? Nu kör vi. Hur är det här?
"Det enda som är mer förlorat än staden är författaren själv."
"Kärlekslös. Passionslös."
"Långt förbi hennes prime. Det här är falsk historia när den är som värst."
En bokturé kan förändra allt, okej?
Vi måste påminna fansen varför de älskar dig så mycket.
Verklig historia. Jag kryddar den bara med lite mer nakenhet.
Historien hade massor av nakenhet.
Djup utforskning.
Erotiska tankar.
Kommer Lovemore och Dash att hitta drottning Tahas ovärderliga eldkrona?
Följ med dem på deras sökning.
Så lyssna, jag ville prata med dig om något.
Det är så mycket folk.
Jag vet hur mycket du hatar att göra dessa saker,
- så jag har bjudit in Alan att göra frågor och svar med dig idag.
- Vad? - Och på resten av bokturnén.
Beth, jag bad uttryckligen att inte göra fler evenemang med Dash... Alan, Alan!
- Han kommer att förödmjuka mig. - Han kommer inte att förödmjuka dig.
Tack. Du är väldigt bra på ditt jobb. Tack så mycket. Tack.
Låt mig hjälpa dig med det.
Han är... Han är en kroppsoljareklam.
Han blänker alltid överallt.
Det har inte funnits något evenemang där hans skjorta inte kommer avflygande.
- Det skulle du allt gärna vilja. - Nåväl, han är redan här,
- så ta på dig dina stora tjejtrosor och låt oss gå ut dit.
Kom ihåg, inget grinigt ansikte, stora ord eller tråkigt akademiskt prat.
Ja! Ja!
Kom igen, RTP!
Ja, mina Lovemore-fans!
Jag är så glad att få presentera för er-
- den prisbelönta författaren, Loretta Sage!
Beth, jag kan inte göra det här. Jag är inte redo.
Skämtar du med mig?
Lyssna, jag backar upp dig. Du kan detta.
Gå ut och ge folket vad de vill ha.
- Det är inte mig de vill ha. - Gå ut nu!
Hej. Hur mår ni? Trevligt att träffas. - Tack.
Japp. Kliv upp på den.
Kliv upp. Kliv upp. Okej.
Hitta balansen.
Nu, ögonblicket ni alla har väntat på.
Den sexigaste...
...den mest inflytelserika hjälten i en hel generation.
Det är lite starkt.
Hans 20:e omslag till en Angela Lovemore-roman.
Dash McMahon!
Herregud! Dash!
- Buga. De älskar dig. - Jag har redan gjort min.
Okej, kom igen. En till. Jag har dig.
Har ni repeterat det? Herregud.
Jag älskar den här kemin mellan er två, och jag måste säga,
- jag älskar den här boken.
- Åh, tack, Ray. - Tack...
Spoiler varning.
Ett riktigt djärvt val-
- att inte låta dem gå in i graven på slutet.
Prata om vad som gick in i den här.
Jag menar, det här är en så speciell bok för mig personligen.
Jag vet inte hur jag ska säga hur mycket det betyder för mig-
- att Loretta, extraordinaire ordförfattare,
- har, ni vet, uppkallat boken efter mig.
"Den förlorade staden Dash".
"Den förlorade staden D".
Men det är inte vad D står för.
- Det är D för "dase", eller hur? - Ingen dase, nej.
Den är baserad på namnet på en gammal stam, Dapocagihou-dysphem-ica.
Det var för svårt för de europeiska kolonisatörerna att uttala,
- så på ett riktigt kolonialt sätt förkortade de det.
- Ingen bryr sig om detta. - Det är så intressant. Okej.
Vad sägs om att vi tar några frågor från publiken?
- Här, snygging! - Ja.
Dash, vilket är ditt favoritromantiska ögonblick?
Vad jag verkligen skulle vilja veta är-
- vad är Lorettas favoritromantiska ögonblick?
Åh, hett.
Tja, att vara en sapiosexual...
Åh, är det när de gör ormarna runt...
Nej. Det är du vet någon som tycker intellektet-
- eller intelligens är väldigt sexigt.
Samma här.
Verkligen?
Dash! Riv av dig skjortan!
Nej, nej, nej. Det kommer vi inte att göra idag. Vi är här för Lorettas bok.
Har vi frågor till Loretta?
Ja, studerande unga damen? Vad skulle du vilja fråga mig?
Kan du slita av Dashs skjorta?
Nej, nej. Vi kommer inte att göra det här igen. Förlåt.
Riv av den! Riv av den!
Riv av den! Riv av den! Riv av den!
Självklart. Såklart ja. Jag kan fixa det.
Händer detta?
- Du behöver inte göra det här. - Åh, vi måste.
- Vi måste ge folket vad de vill ha. - Jaja.
Vi måste ge folket vad de vill ha.
Mina damer och herrar, njut.
Eftersom "Den förlorade staden D" är Dashs sista äventyr.
Om det ens finns en nästa bok kommer den-
- att öppnas med Lovemore som får den tragiska nyheten-
- av hans alltför tidiga död.
Vad?
Skit. Jag är ledsen. Min smartklocka har fastnat. Oj. Vänta.
Jag vet. Dra inte i den.
Det är okej. Var bara riktigt stilla.
Nej. Det är att dra i den. Du drar i den.
Du sliter av min peruk. Nej, du kan inte...
Åh, herregud!
Åh, herregud. Är han okej?
Gud, jag är så ledsen. Jag är så ledsen.
- Jag är så ledsen. - Du är en dålig person.
Häng kvar för kostymtävlingen kl. 18.00.
"Om det finns en annan bok"?
Jag investerar allt vi äger och har i den här turnén, okej?
Jag tror bara inte att jag har ännu ett Dash och Lovemore-äventyr i mig.
Hur dör Dash?
- Var det ormarna? - Nej.
Okej, så jag har något som jag måste ta hand om.
Ni har en intervju i nästa svit om tio minuter.
Så kan ni snälla göra mig en tjänst och bli vuxna-
- och ta er dit på egen hand?
Okej. Tack så mycket.
Dör han av en staphinfektion?
Det är en staphinfektion. Jag visste det.
Jag, jag... Okej.
Jag förstår om du behöver en paus eller något,
- men du kan inte bara döda mig, okej?
Jag hatar att jag måste fråga det här,
- men du vet att du inte är Dash, eller hur?
Dash är en karaktär jag har hittat på.
Dash?
Tack.
- Loretta, det är den här vägen. - Nej, jag tror att det är den här vägen.
Kan du inte se att Dash betyder så mycket för människor?
- Betyder så mycket för dig. - Inte för mig.
Jo, för mig, men för andra också.
- Hur är det med Beth? - Vet du vad? Hon kommer att klara det.
Hon kommer att hitta många fräscha, unga författare fulla av bra idéer.
Du kan övergå graciöst-
- in i skjortan-på-fasen av din modellkarriär,
- och jag kan lämnas ifred.
Alla är glada.
Nej, det är denhär vägen.
Beth säger att du inte ens lämnar huset längre.
Jag känner inte att det är särskilt glatt.
Du borde gå ut i världen och fylla dig på nya upplevelser.
Jag är redan fylld. Jag är mätt. Jag är helt mätt.
Varför skulle du vilja sitta ensam hemma när du kan uppleva världen?
Du kan besöka antikens Grekland.
Okej. Hur kan jag besöka antikens Grekland?
Jag fattar. För att du är rädd för att flyga.
Nej. Eftersom antikens Grekland ligger i det förflutna.
Precis som Dash.
Okej. Vill du veta vem mer som har fastnat i det förflutna? Du.
Du är så rädd för att livet ska skada dig igen att du har slutat leva.
Du är som en mänsklig mumie.
Det menade jag inte...
Mumier är människor.
Idiotiskt... Åh, skit.
Jag är så ledsen. Jag ska städa upp det här.
Jag är ingen som skräpar ner, det kan jag försäkra er om.
Tror du att du skulle kunna ringa efer en bil åt mig?
Tack. Tack.
Kör fram bilen på framsidan.
Herregud, är det någons tandställning?
Jag har aldrig en gång sagt det rätta inför henne.
Jag blir nervös för att hon öppnar munnen,
- och ett uppslagsverk av skönhet kommer ut, och jag säger aldrig...
Vet du att hon försöker döda mig?
Jag behöver bara de där tomaterna.
Du har rätt. Nej, du har rätt.
Jag borde be om ursäkt. Tack mannen.
- Jag uppskattar det väldigt mycket. - Du är välkommen.
- Loretta Sage. - Ja.
Hej!
Jag har inte beställt en Uber.
Någon vill träffa dig. Vi kör dig tillbaka sedan.
Loretta!
Loretta! Loretta?
Loretta?
- Sa du "Loretta"? - Ja.
- Följ den där SUV:n. - Nej.
Kom igen, snälla! Nej, nej, nej.
Jag hjälper inte fler snygga främlingar. Lurat mig en gång.
Vad är det här, "Taken"? Är jag "tagen"?
Är jag redan såld?
Är jag... Är jag såld till honom?
- Aj. Sluta. - Åh, nej. Känns detta läskigt?
Jag sa, gör det inte läskigt, killar.
Jag är så ledsen för inramningen.
Jag flög precis in. Jag var i panik för att träffa dig.
Jag hann inte smycka ut stället mycket.
Jag läste att du älskar ost, så jag köpte alla sorters.
Är det du som har mailat mig för bilder på mina fötter?
Nej.
Jag lovar att det jag ska visa dig kommer att göra dig väldigt glad.
Men först, lite om-
- den mystiska skurken du ser framför dig.
Jag heter Abigail Fairfax.
Abigail? Det är ett könsneutralt namn, som Leslie eller Beverly.
Ja, men du är Abigail Fairfax från mediamogulen Fairfaxes?
Tog du inte bara över ditt företag eller...
Nej, det var min bror faktiskt. Det var Leslie. Vi är alla väldigt stolta.
Ja, jag borde säga det, i så ung ålder att...
Vissa kanske till och med säger för ung.
Men den världen har aldrig riktigt intresserat mig.
Mina passioner, som ni kanske vet,
- ligger i de dolda sakerna i världen,
- saker som trotsar besittning.
En del kanske kallar mig en samlare.
Men det är särskilt en besatthet-
- som har hållit mig fången.
Eldens krona-
- och dess rikedom av röda diamanter.
Är det här... Är det här dolda kameran?
Så föreställ dig min förvåning när det, i din nya bok,
- mitt bland sidorna av köttsliga dagdrömmar,
- var något...
Åh, gud... ganska magnifikt.
Jag fattar. Jag fattar. Jag förstår det nu.
Herregud.
Jag trodde bokstavligen att ni kidnappade mig.
Jag menar, det här är marknadsföring, eller hur? Beth satte upp det här?
Det här var så bra, killar. Det här var fantastiskt.
Du, med din pistol och din mustasch-
- och ditt: "Du borde gå in där", och du vet...
Herregud.
Du, med G.I. Joe ton-i-ton-outfit.
Din fiktiva arkeolog gjorde riktiga översättningar av ett dött språk.
Något ingen annan har kunnat göra.
Nåväl, ingen annan hade någonsin försökt.
Är det rätt? Säger jag det rätta?
Förutom du, eller hur?
Utom jag!
Ja. Se, det visar sig-
- att Loretta Sage var en gång en ung collegeflicka som gjorde sin avhandling-
- om D:s döda språk med sin blivande man,
- och drömmer om att hitta Kalamans grav och Eldkronan.
Jag var ledsen att läsa att du gav upp din sökning efter att han dog.
Men vad det betyder är,
- du är allt jag har kvar.
Allt du har kvar till... vad?
Nu kör vi.
Vad är detta?
Jag tror att den beskriver den exakta platsen för Kalamans grav,
- där Taha och hennes ovärderliga huvudbonad är begravda.
Tja, om detta var äkta,
- skulle du fortfarande behöva avslöja en hel stad-
- som ingen har kunnat hitta.
Jag hittade den.
På en liten, bortglömd ö i Atlanten som heter Isla Hundida.
Det jag inte lyckats hitta är Kalamans sista viloplats.
Denna bit pergament är den enda ledtråden vi hittade bland ruinerna.
Jag behöver någon som kan tyda dessa symboler.
Jag behöver dig.
Tja... Miss Sage,
- det är verkligen inte så här du vill att din berättelse ska sluta.
Vi fick båda våra drömmar krossade av otur,
- eller i mitt fall, en rövkyssande lillebror,
- men det här är vår chans att visa dem alla.
Följ med mig... till ön.
Översätt dessa symboler och hjälp mig att hitta Eldens krona.
Du kan nämna ditt pris.
Jag måste respektfullt tacka nej.
Tja...
Jag kan inte säga att jag inte är besviken.
Men jag förstår hur du känner det.
Låter du oss åtminstone skjutsa dig tillbaka?
Åh, nej tack. Jag kommer att ringa efter min egen bil, och jag kommer bara...
Jag känner inte att du lyssnar på mig. Det här är akut och vi...
Okej, så polisen säger att de har lagt ut en efterlysning...
Efterlysning... på en SUV,
- och det finns den här 24-timmarsregeln... - Varför finns det en regel?
- ...och de kommer inte att göra något förrän... - Hur är det med FBI eller CIA?
- De sa att de skulle ringa polisen. - Jag är säker på att Loretta mår bra.
När jag gick på college försvann min vän Nicki.
Alla blev liksom skrämda.
Men då var hon bara i sin bil.
Hon var död, men vi hittade henne. Hon var inte borta.
Vad sägs om... Vi kanske kan skaffa en privatdetektiv-
- eller, som, ni vet, ett privat säkerhetsföretag eller...
Vad sägs om ett räddningssteam, som på film?
Ja! Men vem gör det? Ex-militären, eller hur?
Åh, ja. Jag tror faktiskt att jag har någon som kan hjälpa oss.
Jag var på en meditationsretreat,
- och det var en tränarkille där.
Du borde se den här killen meditera.
Men han är före detta Navy SEAL.
Han... Han är en specialtränare. Vad var hans namn?
Ja. Jack Trainer.
Så han är en tränare som heter Jack Trainer?
Det är så jag har alla i min mobil. Se, "Janice mamma".
"Larry Dörrhandtag". "Stacy Rumpstek".
Titta, det här är vad den här killen gör. Han hittar människor.
Om det finns någon som kan hjälpa oss så är det han.
- Jack Trainer. - Så han heter faktiskt Jack Trainer.
Hej, det här är Alan från "Touching Your Inner Self."
Meditationsretreaten?
Hur som helst, okej. Vår vän Loretta har blivit kidnappad,
- och ingen hjälper oss.
Hur länge har hon varit försvunnen?
Kanske två timmar nu.
Vem är det?
Det här är Beth. Jag är Beth.
Allison är också här, sir.
Hade hon några Wi-Fi-aktiverade enheter?
- Hon har sin mobil, eller hur? - Nej, jag har hennes mobil.
Åh! Hon har en smartklocka. Den slet av min peruk.
Vad var det scenariot? Glöm det. Öppna mobilen.
Gå till smartwatch-appen. Okej.
Tryck sedan på "Hitta min smartklocka".
Åh, herregud... Det är så bra. Det var därför vi ringde.
"Förutse det svåra genom att hantera det lätta."
- Är det Oprah eller Deepak? - Laozi från "Tao-te Ching".
Herregud.
Det är i Atlanten.
- Hon är på ett flygplan! - Hur kan du säga det?
För hon kan inte simma så snabbt.
Låter inte som ett lösenscenario.
Min gissning är blodsport, Hunger Games-typsituation.
Möjligen någon koksdriven jakt på mörka nätet.
Riktig clownskit. Vi måste agera snabbt.
- Hur betalar vi dig? - Kryptovaluta. Cash App.
Jag kommer att få tillbaka henne inom 48 timmar,
- annars är ert nästa räddningsuppdrag gratis.
Hur många människor behöver en nästa räddning?
Mer än du tror.
- Jag kommer att behöva den där mobilen. - Jag tar med den till dig.
Låt mig veta var hon landar. Jag möter dig där, Alan.
Hallå.
Var är jag?
Du är på mitt flygplan.
Det är trevligt, eller hur?
Sätena är gjorda av mama llama-läder.
Jag kliver av ditt plan.
Lossa mig!
Det är ditt säkerhetsbälte.
Kloroformerade du mig?
Gör folk verkligen det?
Tja, du vet, det är en klassiker av en anledning.
Min kropp känns full.
Det tar slut om ett tag. Jag är ledsen.
Jag kunde bara inte vänta på att du skulle ändra dig.
- Sluta spela gelé. - Tiden är inte på vår sida.
Du förstår, vulkanen vi gräver runt-
- har utvecklat ett dåligt fall av matsmältningsbesvär.
Jag är snarare orolig att när det blåser-
- kommer allt som finns kvar av den förlorade staden att förstöras.
Herregud. Mina ben fungerar inte.
Så det här är vår sista chans att hitta både graven och kronan.
Herregud.
Oroa dig inte. Det är bara vår sista nedstigning.
Men det är början på ditt livs största äventyr.
Välkommen till den försvunna staden.
Hur hittade du den?
Staden byggdes på en lavakupol.
När vulkanen blev aktiv fylldes kupolen med lava-
- och sjunkna saker steg upp till ytan.
D:et blottade sig själv.
- Hela staden? - Nej, nej. Bara toppen.
Så fort jag hörde rykten om ruinerna flög jag över och köpte stället.
- Utgrävningen? - Nej. Ön. Den södra halvan.
Jag gjorde en bra billig affär för det är här lavan rinner.
Vi har grävt i ett år nu.
Man kidnappar inte en romanförfattare på dag ett.
Ah, ja, som man säger...
Rafi gillar det inte. Gör du det, Rafi?
Han säger att vi inte respekterar hans arv.
Men inte många andra jobbalternativ här på ön, eller hur, Rafi?
Tiggare kan inte vara väljare.
Inga mer charkuterier, antar jag.
Snälla du. Jag är inget monster.
Vad du än behöver, ropa bara.
Lämna ena handen fri. Hon har en del att översätta.
Sen då?
Loretta, jag önskar verkligen att du skulle prova -
- och se vilken spännande möjlighet detta är för oss.
Jag tror att den här texten beskriver den exakta platsen för graven.
Det är ett logografiskt system.
Som kilskrift eller hieroglyfer.
Om du har andra dokument som jag möjligen kan jämföra med...
Ja, ingen tur där.
Vi hittade några ristningar vid ett närliggande vattenfall,
- men det var värdelöst.
Bara bilder på kvinnor.
Lyssna, jag önskar också att din kära gamla döde arkeolog-man-
- var här för att hjälpa till, men han är inte det,
- så dags att briljera, Loretta, sexboksförfattare.
De kommer och hämtar mig.
Vem, exakt?
Dina... Dina många katter?
Jag har inga katter.
På något sätt ännu mer sorgligt.
Jag har en hamster, ditt rövhål!
Har du en hamsterröv?
Nej, det fanns ett... det fanns ett kommatecken mellan... Glöm det.
Jag slår vad om att din bror aldrig behövde kidnappa någon!
Kul att se dig.
- Mobiltelefonen. - Visst.
Vad?
Ja, jag tänkte att jag kunde,
- du vet, kanske bara följa med dig.
- Varför? - För att hjälpa.
Jag kan HLR. Jag kan lite lätt karate. CrossFit-certifierad.
Okej, okej, lyssna!
Jag bara... Det är mitt fel.
Inte kidnappningen och sånt,
- men jag sa en del riktigt elaka saker om henne, och jag ångrar det,
- och jag behöver bara ta tillbaka det.
Jag kallade henne en mänsklig mumie.
Mumier är människor.
Jag är medveten om det nu, ja.
Det är sant.
Snälla du.
Okej, Alan, jag kan inte vara ansvarig för dig.
Okej. Ja.
- Jag vill att du stannar kvar i bilen. - Ja.
- I bilen. - I bilen.
- Hela tiden. - Hela tiden?
Hela tiden.
Ja!
Den här är min.
Verkligen? Är det detta som SEAL-teamen använder?
"Bara en dåre väljer en häst efter dess färg."
Visst, visst. "Tao-te Ching"?
Nej, det stod på skylten där på hyresstället.
Tack.
Vad?! Vad?
Jag hoppades kunna bjuda dig på frukost,
- men det verkar som att du fortfarande har arbete kvar att göra.
Vänta, vänta, vänta.
Vänta, vänta, vänta...
Jag tror att detta säger-
- "vila" eller "vilande".
Så det skulle vara "Kalaman och hans skatt..."
...och så finns det några bitar som saknas, och sedan "vila", "vilande",
- och något om "tårar"...
Vila var?
Det står inte.
Miss Sage, du måste göra bättre ifrån dig.
Sen nästa gång kanske du inte kidnappar en romanförfattare?
Herregud, det här borde inte vara så svårt!
Det är inte någon fattiggrav vi letar efter.
Det är ett monument över en stor man!
Kung Kalaman var ambitiös, han var mäktig.
Han var den första mannen som byggde en stad i Atlanten.
Hans undersåtars ögon skulle ha vänt sig mot honom.
Han skulle ha haft en pyramid, en ziggurat,
- ett torn för att hålla sin eldkrona.
Allt jag behöver veta är var det är.
Jag vet inte om du minns, men du sa bara översätt det.
Jag har översatt den.
Översätt det igen.
En dag kommer vi att skratta åt det här.
Ett sådant äventyr vi har.
Jag borde följa med dig, bara för backup och häftighet.
Det här är ganska häftigt.
Du har naturen, radion...
Ja, du har rätt, men det är väldigt, väldigt viktigt för mig...
...för mig att hon vet att jag kom för att rädda henne.
Varför? Gillar du den här kvinnan?
Nej, jag tog bara med snacks och sånt.
Hon blir lite grinig när hon är hungrig.
Blodtrycket sjunker.
Jag får det för att jag är en typ av kille som får fem-måltider-om-dagen.
Följer du en ketodiet, förresten? Du ser keto ut.
- Nej. - Nej. Ja.
Du behöver det inte heller.
Vad är problemet?
Jag vill bara att hon ska se mig som mer än en omslagsmodell.
Men, Alan, du är så mycket mer. Du är min utkik.
Okej, kan jag åtminstone göra den biten där jag sätter henne i bilen-
- och jag bara säger: "Shh. Du är säker nu"?
Visst, mästare. Hon kommer att älska det.
Åh, du går bara? Ska du börja gå?
Startar du uppdraget nu? Okej.
Gå och lägg dig.
- Alan. - Vad?
Det här är ett förtroendebrott, Alan.
Jag kan hjälpa. Låt mig hjälpa.
Håll dig nära. Håll dig vid liv.
Hallå.
Gå och lägg dig.
Jag fick hans huvud. Vad ska jag göra med hans huvud? Jag ska bara lägga ner honom.
Nej.
Hej, hej, nej!
Nej, nej, nej!
Åh, ja!
Lagarbete, ja!
Bra ansträngning, Alan, men den mannen var redan medvetslös.
Jag var redan uppe i varv.
Gör det bara inte när jag är...
Hej.
På dina sju!
Trainer, han sover inte!
Stanna... Stanna nere.
- Det går jättebra för dig. - Tack.
Vart ska du?
Loretta Sage?
Ja.
Jag tar dig härifrån.
- Varför är du så vacker? - Min pappa var en väderman.
Alan?
Vad gör du här?
- Framför allt är jag här för att rädda dig. - Det är inte...
– Jag tror att han menade "trots allt". - Ja.
- Behöver hon räddas där nere, Trainer? - Jag tycker att hon ser bra ut där.
Nej, nej, lämna det. Ta inte deras grejer. De kommer efter oss.
Alan, varför fortsätter du med det?
Varför fortsätter du med det? Jag hade den där.
Det börjar bara bli elakt nu. Det är onödigt.
Jag är ledsen. Jag ville bara få in en fullträff.
Ursäkta mig. Skulle det vara möjligt att ta loss mig från stolen?
Ingen tid.
Ingen tid? Det har varit så mycket struntprat.
Vi borde definitivt gå.
Nu går vi! Nu går vi!
Varför exploderar saker och ting?
Jag har...
Okej.
Shh...
Shh. Du är säker nu.
Du är...
Hur kan du vara så lugn?
- Det var min... Det var min replik. - Här.
- Vad? - Är det reiki?
- Helar du mig? - Jag tror det.
Som Laozi säger: "Till sinnet som är stilla..."-
- "...hela universum kapitulerar." - Hej, jag vet några...
Jag kan några citat som kan vara bra för det här ögonblicket.
I omnia paratus.
"Redo för vad som helst."
Vi kanske inte bara ska stirra kärleksfullt in i varandras ögon-
- som om ni kommer att bli kära och jag inte är här.
Vem är du?
Bara en kille som försöker göra sitt jobb.
Just nu är det jobbet att få denna underbara dam...
Herregud. Okej.
Nej. Vad händer?
Okej. Vad gör vi?
Vi behöver... Jag kan inte se.
Jag gillar det inte!
Här. Här!
- Varför kastar du en pistol? - Allvarligt?
- Få mig ur stolen. - Jag kan inte. Vi har inte tid.
Du måste knipa! Du måste spänna upp bäckenbotten.
- Knip den! - Var tror du att bäckenbotten ligger?
Jag är inte med, inte med! Fortfarande inte inne!
- Du måste gå in mer. - Sluta. Sluta. Sluta!
Herregud. Sätt dig i bilen, sätt dig i bilen! Starta bilen!
- Heja, heja. - Flytta benet.
- Vilket? - Båda! Flytta dem!
- Framåt, framåt! - Okej. Okej.
- Jag ska! Okej! - Kör!
Shh. Du är säker nu. Shh.
- Shh. Du är säker nu. - Nej, det är jag inte. Inte säkert.
Åh nej, blöder jag?
- Jag tror inte att det är ditt. - Nej, det är mycket blod.
Herrejösses anamma!
- Är det hans hjärna? - Vad?
Jag tror att hans hjärna är i mitt ansikte!
Definitivt finns hans hjärna i min mun. Jag kan smaka på hans tankar!
Fokusera på vägen.
Han gillade bara att träna folk. Trainer.
- Vad pratar du om? - Han älskade mig.
Kan du inte bara styra över bilen till vänster?
- Få bort det. Få bort det. - Åh, gud.
Se upp!
Oj, såg du...
Nej.
Åh, nej. Åh, nej.
Åh, nej.
Alan?
Åh, milda makter! Mår du bra? Mår du bra?
Tror du att du kan få upp mig härifrån?
Ja. Okej.
Du flög precis ut ur bilen.
Det gjorde jag. Det gjorde jag verkligen.
Okej. Jag har dig. Jag har dig.
Kan du få mig upp ur stolen? Få mig ur stolen.
Du har rätt. Du har rätt. Du har rätt.
Är det... Är det en nagelfil?
- Kan du inte bara riva den? - Det fungerar.
Nästa gång jag kastar en pistol mot dig-
- kanske du kan fånga den istället för att ducka.
Vad sägs om att nästa gång du kastar en pistol mot mig,
- säger du: "Hej, Alan, fånga"?
Då kanske du gör det innan du kastar den?
Tja, "här" är en synonym för "fånga".
Nej, "här" är inte en synonym för "fånga".
På ett vardagligt sätt, ja, det är det.
Du säger: "Här", jag slänger en tröja till dig.
Du säger: "Här", jag kastar en penna till dig.
Vad sägs om bara: "Hej! Fånga! Pistol!"
Kasta vad som helst, jag kommer att fånga det eftersom du sa: "Fånga."
Jag kommer att fånga det för du sa det.
Det är också ett alternativ, och då skulle vi ha en pistol med oss.
Det är så det är.
- Var försiktig. - Okej, vi måste ringa...
Var försiktig.
Vi måste ringa efter hjälp, ta oss till flygplatsen och ta oss härifrån.
- Jag kör. - Okej.
Okej, ring efter... ring efter hjälp.
Var är din mobil?
Okej.
- Säg att du fångade dem. - Jag taggade den blonda.
Åh, Loretta.
Vad tänker du på?
Du kanske har dödat en av dem, men hans partner är fortfarande med henne.
Han är helt klart skicklig, högutbildad-
- och mycket farlig.
Så, fröken Sage sa att hon skulle lämna evenemanget,
- satte sig sedan i en bil och lämnade evenemanget?
- Försökte du ringa henne? - Hon har inte sin mobil.
- Stulen mobil. - Sa inte det.
Var är mitt förstoringsglas?
Lyssna, kan du hjälpa till med Nana?
Jag vill inte att hon ska höra det om Loretta-
- för det kommer att göra henne upprörd.
Vad är det med Loretta?
Ingenting, Nana. Hon är precis ute och reser.
- Bra. - Ja.
Den där tjejen behövde komma ut ur huset.
Så här ligger det till. Lorettas mobil är inte stulen. Jag tog den.
Jag gav den till Alan. Alan gav den sedan till tränaren, Jack Trainer.
Det var så vi hittade hennes smartklocka.
- Vem är Alan? - Dash.
- Vad är det? - Han är hjälten i alla hennes böcker.
Nana. Hej, slampa.
Låt oss gå in i det andra rummet-
- och prata om vilket krig du än har levt igenom.
Okej. Kom igen, det ska bli kul. Jag är ledsen. Det kommer bli kul.
Lyssna, Loretta Sage saknas.
När jag tittade på hennes smartklocka stod det att hon hade flugit-
- till någon ö som jag aldrig ens hört talas om.
Det betyder att ni alla måste göra något åt ​​det här.
Och om ni inte kan, så gör jag det,
- och det kommer inte att se bra ut för er.
Ganska säker på att det ligger utanför vår jurisdiktion.
- Du måste ringa FBI. - Okej.
Om du går till FBI, säg ett gott ord för mig.
För mig. För oss.
Vad ska du göra, sätta ihop bilen igen?
Tja... vi kunde...
- Var sa du att mobilen var? - Passagerarhandske.
- Vad? - I handskfacket vid passagerarsätet.
Jösses.
Herregud.
Herregud. Ingen mobil, ingen bil. Vi kommer så dö ute...
Här. Vad är det här?
Stövlar för djungeln.
Det är inte precis vandringskängor, men...
Jag trodde att dina fötter skulle ta kål på dig-
- efter att ha haft klackar så länge.
Det var det bästa vi kunde göra. De är Allisons. Förlåt.
Okej, tack.
Här, jag har ost till dig.
Herregud. Du måste hålla dig hydrerad.
- Tack så mycket. - De hade inga glasflaskor,
- så vi kommer definitivt att hålla fast vid dem och återvinna.
Okej, så vad vi behöver göra är att hitta en telefon,
- fö vi måste ringa myndigheterna-
- och vi måste vänta här tills någon kommer och räddar oss.
Det här... Det här är räddningen.
Ingen annan kommer.
Jag är ledsen. Jag är räddningen.
Det skulle ursprungligen bara vara jag,
- sedan tänkte jag att Trainer skulle komma.
Åh, Trainer. Vila i frid.
Så, vårt bästa val är att komma till flygplatsen. Ser du den här vägen här?
Från detta område, ta bara en genväg genom djungeln till vägen.
Sa du precis "genväg genom djungeln"?
- Ja. - Okej, ser du oss?
Du är inte Dash, och jag är inte Lovemore. Okej?
Jag är Loretta, och du är Alan.
Djungeln äter människor som oss, okej? Äter människor.
Jag vill inte förstöra paljettdräkten. Den är utlånad. Så vi stannar kvar här.
Vi kan inte bara stå här, okej?
Vi ska gå genom djungeln,
- vi ska gå till flygplatsen och hitta en telefon,
- så att du kan få din tårta och det du vill ha.
"Och äta den också"?
Om det är vad du vill göra med din tårta, okej. Nu går vi.
- Det är det enda man gör med tårta. - Inte med min.
Jag vet inte vad ditt folk gör, men mitt folk äter den.
Du kan ge den till någon i present.
De människorna kommer fortfarande att äta tårtan.
Alla äter tårta.
Hur är det med de snälla människorna som hoppar ur den?
De äter den inte när de är i den. Herregud.
Vad kidnappade de dig för?
Är det några konstiga sexgrejer som "Taken"?
Åh, herregud, tack.
Jag trodde också det, men killen är en av Fairfaxarna.
- Beverly? - Nej, den äldre.
Den riktigt udda som hade vloggen om att hitta Montezumas skatt.
Killen som var på nyheterna för att han försökte bogsera Titanic?
Ja, han letar efter Eldkronan.
Vänta en minut. Som den verkliga eldens krona? Som den...
- Så de där ruinerna var... - De var D:s försvunna stad, ja.
- Vad? Skämtar du med mig just nu? - Shh.
Det här är som din bok.
Så vi är i princip på ett Lovemore och Dash-äventyr just nu?
Vad är det där?
Tänk om Fairfax faktiskt hittar kronan?
Det gör han inte.
Var gömmer vi oss?
Okej, vi måste gå i vattnet.
- Vad? - Vi måste gå i floden.
Nej, nej, jag gör inte riktigt vatten.
Vad menar du, "gör vatten"? Jag ber dig inte att föröka dig med det.
Min kropp och vatten går inte riktigt bra ihop.
Hur känner du inför att dö? Herregud.
Hallå. Du är okej. Du är okej.
- Jag har dig. Bra. - Jag kan simma. Tack så mycket.
- Vart ska du? - Jag korsar över.
Nej, vi måste stanna i vattnet.
Jag undersökte akvatisk motspårning för min bok, "Ett år i vildmarken".
De kommer att tappa våra spår i vattnet.
Varför är det varmt här? Vänta, kissar du?
Gå bara runt det.
Okej, jag tror...
Jag tror att skakade av oss dem, eller hur?
- Ja. Det var inte så illa. - Ja.
Okej...
- Få inte panik. - Vad menar du, få inte panik?
- Få bara inte panik. - Nej.
Sluta säga "panik". Jag får panik nu.
Du har något på ryggen.
Nej!
- Sluta skrika. - Vad är det?
- Sluta skrika.
- Har du något på dig? - Nej. Nej.
Varför har du ingen på dig?
Kanske skrämde paljettdräkten bort dem. Jag vet inte.
Få bort dem! Herregud.
Okej. Nej, jag kan inte röra de där blodiga slemsäckarna.
Kan du kasta iväg den? På en gång.
Ta den. Bara plocka den och kasta den.
- Bara plocka den och släng den. - Du plockar den och slänger den!
Kan du snurra av den? Snälla, ta av den.
Jag gillar inte att röra vid den. Jag känner mig svimfärdig.
- De suger ut min själ. - Okej. Stopp, stopp, stopp.
Gör inte det där ljudet.
Hur många av dem finns det?
Åh, det är inte många.
Det känns som att det finns så många. Vad är du...
Jag känner så många.
- Heliga Guds moder! - Varför ber du?
Är det så illa? Det kan inte vara så illa. Är det så illa? Hur många?
Det är inte bra.
De kommer att suga ut varenda droppe av mig.
Bara snälla sluta prata. Jag behöver bara... gå lägre ner.
Vänta en sekund.
Herregud! Jag kan känna dem... de suger ut så mycket.
Jag kommer att bli som en skrumpen skinnsäck när de är klara.
Du kan inte berätta för min pappa att jag dog på det här sättet, okej?
Du måste berätta för honom att jag brottades med en anakonda-
- med ett svärd eller något.
Jag är som en Jamba juice av blod. De bara suger ut allt.
Varför är de alla på min rumpa?
Ungefär som att plocka ansjovis från min caesarsallad.
- Det är faktiskt inte så illa. - Ansjovis?
Varför går du på mat just nu?
Hitta bara drottningen och låt oss vara klara med det här.
Tycker du är okej. Jag måste bara kolla din framsida.
Okej. Jag kan inte titta.
Är det dåligt?
Vad är det? Säg det bara.
Jag menar, du förväntar dig att det ska, du vet, inte...
Då är den plötsligt där, och den är...
- Du vet, du blir upphetsad för en person. - Vad?
Jag menar, jag är exalterad för alla människor.
Varför är du upphetsad?
Tja, du vet, folk undrar,
- de undrar, men de vet inte, eller hur?
Det gör de inte, förrän de plötsligt vet,
- och då... vet de något som inte var känt tidigare.
- Bara... - Har jag några blodiglar eller inte?
Åh, din stora modiga krigare hänger i lugn ensamhet.
Vad?
Nej, du är okej.
Vad modiga vi var.
Varför går de efter rumpan så mycket?
Vad är det för låt du sjunger?
En sång som min abbi sjöng för mig när jag var liten.
- "Om du suger liv från ön... - Jaha?
...kommer ön att suga livet ur dig."
Din mormor sjöng sånger för dig om att bli avsugen av en ö?
Mycket går förlorat i översättningen.
Är fantomigel-syndrom en grej?
De lägger väl inga ägg?
Drottning Taha?
"Kung Kalaman och hans skatt lades till vila..."
"...lades till vila i brunnen av oändliga tårar."
"Lagd till vila i brunnen av oändliga tårar."
- Vad betyder det? - Loretta!
Du gav mig en hjärtattack.
Vart tog du vägen?
Vad är detta?
Jag är inte säker, men de kanske samlades här?
Kan du föreställa dig att vara här,
- precis på den här platsen då?
Berättelserna som de berättade för varandra?
Så mycket historia jag är säker på har hänt just här.
De har fått oss i ett hörn.
- Okej. Vi måste gå upp. Kom igen. - Vadå?
Har du sett vad jag har på mig? Jag är i en glittrig tvångströja.
Det finns ingen annanstans att gå än upp. Kom igen. Nu går vi.
Jag borde inte göra det här. Jag är för gammal för detta.
Nej, det är du inte. Du är vacker.
Jag sa inte att jag inte är vacker.
Jag sa att jag är för gammal för att göra det här.
Min skicklighet är att sitta och tänka och äta när jag inte kan tänka.
Ja, du kan definitivt ha bättre skor för detta.
Du tog med de här skorna till mig.
Jag kan inte gå längre. Jag kan inte gå längre.
Jag har det inte så bra här.
Du kan. Kom igen.
Jag vet att du tror att du är säkrare-
- att hålla dig kvar, men du måste fortsätta.
- Jag kan inte. Jag kan inte. - Okej.
- Känner du lukten? - Lukten av vad?
- Jag känner lukten av något. - Är det ett rovdjur? Vad är det?
- En nedåtgående kaskadbrand? - Du måste lukta djupare.
Jag känner ingen lukt!
Ta ett stort, djupt andetag.
Okej.
- Bra jobbat. - Okej.
- Det var manipulativt. Tack. - Ja, det var det.
Nu kör vi. Jag ska hjälpa dig lite, okej?
- En, två, tre... Nu kör vi! - Vad gör du?
- Bort därifrån. - Kom igen.
- Nej, nej, böj dig inte. - Bort med tassarna. Det är min fiffi.
Mitt huvud ger dig en knuff. Håll händerna i rörelse.
- Åh, gud. - Du gör det bra.
Förlåt för den riviga frisyren. Kom igen.
Dulcius ex asperis.
Vad var det?
Åh, inget.
Det var bara något som John och jag skulle säga-
- efter att vi avslutat något stort, som en...
...som en arkeologisk utgrävning eller ett manuskript.
Det är latin. Det betyder: "Hård kamp gör segern sötare".
Som är...
Som är latin för: "Loretta är en hårding"?
Jag är en hårding. Jag besteg ett berg.
Herregud. Jag önskar att Beth kunde ha sett oss göra det här.
- Herregud. Beth. - Oroa dig inte för Beth.
Hon har nog hela flottan efter oss just nu.
Jag förstår att du tror att du måste gå till öns myndigheter själv,
- men oroa dig inte, jag håller Lorettas sociala avdelningar superaktiva.
Twittrade precis: "Blev jag just kidnappad?
# FML, @ShawnMendes, #ShawnMendes."
Du reser ensam?
Ja, jag reser ensam. Jag är singel.
Då kan det här fungera.
Okej! Prata med mig. Du kommer till New York.
Därifrån flyger du till Guinea, där du kan hämta upp en pölhoppare.
En vad?
- Litet plan. - Ja, inget benutrymme.
Det är bra. Jag tar den.
- Eller så kan du bara komma hem. - Tack.
Vi behöver något mer brandfarligt. Allt är bara så blött.
Vad finns här inne? Vad är i din väska?
Tja, en hel del.
Vad gör du?
Okej. Ansiktsmasker.
Ja, det följde med i en presentkorg.
Tog du med ett doftljus in i djungeln?
Min mamma gav mig det.
Det var en konstig present till Mors dag.
Ger din mamma dig presenter till Mors dag?
Noir...
Eukalyptus-rosmarinolja.
Det luktar gott.
Åh, okej. Okej.
Ja!
Ja, jag gjorde eld!
- Det är ganska imponerande. Du måste... - Det är en vacker eld.
Vem skulle ha trott?
Åh, tar du bara av dig tröjan?
Det ser riktigt obekvämt ut.
Mår du bra? Din rygg?
Ja. Det är därför jag inte gör vatten.
Okej. Min kropp blir en åttondeklassares ansikte.
Har du något för det? Som någon salva eller något?
Ja, det har jag. Jo, det hade jag.
Det var i en liten, jätteliten flaska.
Det var denna! Jag är ledsen.
Gud, jag är ledsen.
Det är okej.
- Vänta. Ja. Kom hit... - Vad?
- Kom hit. Sitt ner. - Låt mig se.
- Sätt dig bara ner. - Här?
Ja.
Okej.
Åh, nej, du behöver inte röra den. Det är okej. Det är okej.
Jag rörde vid dina överfyllda påsar, så...
- Iglar. - Åh, okej.
Okej, det här kan kännas lite kallt.
- Förlåt. - Åh, ja.
Förlåt, förlåt, förlåt.
Kanske är det så här Dash borde dö.
Hemskt eksemutbrott. Det är så sexigt.
Jag skulle kunna få det att fungera.
Ja?
Okej då.
Hur skulle du skriva detta?
Okej.
"Med värmen från den doftande elden..."
Börjar starkt.
"Utforskade Lovemores händer..."
Det konturerade landskapet-
- som Dashs kropp utgjorde.
En bekant terräng,
- gjord ny och spännande för varje...
..."för varje scharlakansröd kant."
Det gjorde inte...
...henne avtänd?
Nej.
"För att med varje kardinalrygg,
- upptäckte Lovemore en annan bokstav med språket-
- som bara deras kroppar talade."
Vad sa deras kroppar?
"Ta mig..."
Ta mig.
"Ta mig."
Hur låter det?
Det var bra.
- Du rygg. Jag menar... Hur är din rygg? - Bra.
- Okej. Är du säker? - Ja.
- Jag menade också min rygg. Just där. - Okej.
Tillbehör.
Okej, jag fryser.
Jag tror att jag antagligen kommer att lägga mig om en liten stund.
- Okej. - Är det bra med dig?
Ja, jag är het... okej. Jag mår bra.
Jag är inte "het". Jag har det bra vid elden.
- Okej. - Okej.
Det är upp till dig, men om du fryser,
- kanske vi båda skulle kunna få plats här, om du vill.
Vi båda?
- Bara om du vill. Jag menar, det är bara... - Ja, nej, det låter...
Okej. På vilket sätt...?
Du kan gå först, sen listar jag ut det.
Nej, nej, du går först. Det är definitivt "en-kvinna-först-typ" av situation.
Håll händerna borta från påsen hela tiden. Det var vad jag skulle göra.
Rumpa mot rumpa. Händer ut och rumpa mot rumpa.
- Ja. Vad ska jag göra? - Gå bara in. Sätt dig.
Ska jag sitta ner först? Okej. Jag är på.
Du är för tung. Du kommer att vända den här saken som ett kryssningsfartyg.
Du tittar på dig själv. Vänta. Jag är inte med.
Varför engagerar detta mina magmuskler så mycket?
Hur är det med dig?
- Jag kan inte andas. Jag andas inte. - Är du bra?
Mitt ansikte.
Ja. Okej.
Händerna är utanför. Rumpa mot rumpa.
Okej då.
Tja!
Kom igen.
Kom igen! Låt oss höra det!
Låt oss ge en trevlig applåd till Loretta!
Hon förtjänade det.
En geriatrisk instängning gjorde att ni höll era kukar i djungeln.
Bra jobbat, Loretta.
Chefen, kom igen. Folk dör faktiskt nu.
Tycker du inte att det här kanske har gått för långt?
Är det verkligen värt det?
Jag är på väg att nå det ouppnåeliga.
Något enastående, något som ingen nation,
- ingen kejsare, inga rövslickande bröder någonsin har gjort.
Den legendariska eldkronan.
Så ja.
Ja, jag skulle definitivt säga att det är värt det.
Ursäkta mig!
Ursäkta mig, sir. Jag måste ta mig till mitt nästa anslutningsflyg.
Inget flyg.
Piloten är sjuk. Kom imorgon.
Nej, sir. Jag kan inte komma imorgon Jag måste göra det här idag.
Jag måste ta mig till ön Isla Hundida ikväll.
Liv står på spel. Annars är det stekt.
Kom imorgon.
- Ursäkta mig, fröken? - Ja?
Jag kunde inte låta bli att höra dig säga att du gillar stek.
Okej, det här är lite galet,
- men jag gillar också stek.
- Vad? - Jag gillar också biff.
Vill du kanske, jag vet inte...
- Det kanske finns en... - Nej. "Liv står på spel."
Jag måste åka till ön ikväll.
Ja, just det.
Ännu allvarligare situation. Extremt.
Jag tror att jag kanske kan hjälpa dig.
Jag har ett fraktflygplan.
Efter att jag har levererat kan vi kanske svänga förbi din ö.
Jag är på väg att fråga dig en sak, och du borde berätta sanningen för mig.
Har du någonsin mördat någon tidigare?
Nej!
Jag vet inte om jag verkligen köper det, men låt mig berätta något.
Om du någonsin tänker på att mörda mig,
- lovar jag, kommer jag att mörda dig först.
Med stort nöje.
Du är konstig. Nu går vi.
"Kung Kalaman och hans skatt lades till vila i brunnen-
- av oändliga tårar."
Vad är det där?
Åh, det är en... det är en sak. Jag menar, det är det inte...
Du vet, det är inte vad du tror att det är.
Så det är inte Fairfaxs fragment av ett gammalt pergament?
Okej. Det är vad du tror att det är.
Loretta, jag trodde att du var smartare än så.
Fairfax kommer aldrig att sluta jaga oss nu.
Vad tänkte du?
Vi har en vulkan som kan begrava graven-
- innan vi kommer till den,
- innan vi ser den, innan vi bevarar dess minne.
- Det här är... - Jag är ledsen. Är det vad vi gör?
För ingen sa till mig. När skulle du berätta för mig?
Varför skulle jag berätta för dig?
Vi är i detta tillsammans. Jag kom hit för att rädda dig.
Du vet att du inte är Dash, eller hur?
Man rider inte in på en vit häst för att rädda människor.
Du... sprejar dig med bronzer och du står framför vindmaskiner,
- vilket är jättebra för dig.
Hur skulle du ha någon aning om hur jag egentligen är?
Jag känner dig. Du är en ganska öppen bok, Alan.
- Okej, vem är jag då? - Verkligen?
Ja.
Okej...
Du var en hemkomstkung och du fortsatte med ditt snygga utseende-
- till L.A., men insåg sedan att du är den snyggaste ungen mitt i ingenstans-
- det betyder inte att du kommer att bli en stjärna.
Tills en dag, när en kvinna som inte kunde publicera sin bok-
- om spansk kolonisering i Atlanten,
- bestämde sig för att skriva en romantisk roman,
- och valde dig slumpmässigt att vara modell på omslaget.
Lyckligtvis för dig och henne var romanerna en fantastisk framgång.
Hon fortsatte att skriva sin schlock, du fortsatte posera,
- du vet, ingen av oss blev den vi hade hoppats att vi skulle vara.
Så en dag dör vi båda i djungeln-
- på en av de där atlantiska öarna-
- jag skrev om för alla dessa år sedan.
Stämmer det?
Det var Sarasota, förresten.
Det inte någonstans.
Jag växte upp där med min mamma och två systrar-
- och ja...
Jag började modella för att jag ville komma bort.
Det var det enda jobb jag kunde komma på-
- som kunde ta mig till alla platser som jag alltid drömt om att resa till.
Sen äntligen till Los Angeles,
- där jag poserade på omslaget till din romantiska roman.
Jag skämdes så mycket över att en av mina vänner-
- kanske hade sett mig i den peruken på omslaget till din bok-
- att jag undvek att prata med dem i månader.
Så en dag,
- går jag hem-
- och jag hör den här damen skrika, "Dash!"
Hon springer ikapp och hon är så glad.
Sedan tänkte jag: "Hur kunde jag skämmas-
- så här över något som gör människor så här glada?"
Du kan göra vad du vill.
Om du inte vill skriva mer, skriv inte då.
Men minimera inte de människor som älskar ditt arbete genom att kalla det schlock.
Det är inte rättvist mot dem.
Vet du vad som är ironiskt? Jag trodde att du av alla skulle veta-
- att du inte ska döma en bok efter dess omslag.
Bedöm en bok efter dess omslagsmodell.
Alan?
Alan.
Det finns två av dem.
- Loretta! Jag är här! - Alan!
Alan! Motorcyklar och vapen, motorcyklar och vapen!
Kom igen, den här vägen!
Sluta skjuta!
- Ge dem bara pergamentet! - Jag kan inte.
Ja, det kan du faktiskt. Du säger bara "här" och kastar det på dem.
Visst. Då är jag säker på att de med glädje kommer att släppa oss.
- Okej, ducka. - Hur fortsätter de att hitta oss?
- Du är i grunden en gående discoboll. - Vi måste komma med en plan.
Jag har en idé.
Vi ska gräva ett hål, kasta våra röster.
- "Vi är här borta." - Kan du låta som en fågel?
- Nej, jag har en plan. - Alan, snälla, jag tänker.
- Jag vet, men jag har en plan. - Snälla, låt mig bara tänka på...
Vänta en minut. De skjuter på dig.
Ja, det är därför vi gömmer oss.
Nej, nej, nej. De skjuter bara på dig.
De kommer inte att skjuta mig. Det är min hjärna som är värdefull.
Vad? Jag tror inte att du faktiskt hör vad du säger ibland.
- Jag kanske kan skydda dig. - Du skyddar mig inte.
- Jag borde skydda dig. - Varför? För att jag är kvinna?
Det är ytterst sexistiskt.
Jag tror inte på att använda kvinnor som mänskliga sköldar-
- är exakt den förändring som Gloria Seinfeld hade i åtanke, eller hur?
- Gloria Steinem? Spela roll. - Hon också. Vet du vad? Bra.
Snälla förklara sexism för mig just nu. Åh, herregud. Jag är en kvinna.
Jag kan inte förklara någonting.
Jag är feminist.
Jag tror att en kvinna kan göra allt som en man kan göra.
Vi behöver bara stanna här tills de blir trötta.
Jag har en idé.
- Snälla kan jag berätta min plan? - Alan!
Det här är inte en situation du kan ta dig ur genom att slita av dig tröjan.
Inte min tröja.
Tre!
Ja!
Det var annorlunda än vad jag hade i mitt huvud.
Jag ville bara att vi skulle stoppa dem.
Kan det ha varit vinden som fick den att göra det?
Nej, jag tror att det var vi. Jag tror... vi gjorde det.
- Vi tog den ena killen, eller hur? - Men det var liksom...
Vi ville bara att han skulle sluta.
Men jag tror att den andra killen kunde ha flyttat på sig.
Så, det var... den var på honom.
Även om vi inte varit här så hade det kunnat hända.
Varför stanna precis bredvid en klippa?
De hade hjälmar på sig, så de kanske...
Men resten av kroppen hade ingen hjälm.
Så det skulle bara finnas ett huvud.
De körde vårdslöst, eller hur?
Var inte elak på en motorcykel.
Gör inte elaka saker på en motorcykel.
Jag menar, de kanske är bra.
Ja, förmodligen inte. Men det är okej.
Det är okej. Du vet, saker händer. Nu går vi.
- Ska du lappa ihop den igen? - Den är utlånad.
- Titta på mig. - Okej.
Vad mer kan jag göra, vet du?
Du har redan gjort så mycket.
Min stackars söta lilla Nana har tappat synen.
Boksläppet är en fullständig katastrof,
- som jag har satsat allt på,
- så jag är förmodligen absolut pank just nu.
Viktigast av allt, jag har förlorat en författare.
Vem gör det? Vem förlorar en författare?
Okej, Beth, du påminner mig om min bästa vän, Randy.
Håller alltid utkik efter andra människor,
- tar aldrig hand om sig själv.
Är det inte rätt, Randy?
Hon är som min terapeut, den här där borta.
SKRATTAR HÖGT. "Skrattar högt."
Efter att du tagit hand om din vän,
- vad sägs om att gå till stranden?
- Vad? - Titta, jag har en pickup på Hawaii.
Hon behöver inte följa med.
Okej! Okej, du kan följa med!
Hon är lustig.
Låt mig fråga dig något.
Vi sitter alla här och småpratar, men vem flyger planet?
- Autopilot. - Vad?
Sir, gå till cockpit - flyg planet.
Okej.
Jag ska landa planet.
Okej.
Nej, nej, nej. Ta geten. Snälla, ta med geten.
Hon är på fikarast. Njut av resan!
- Hej. - Hola.
Den här engelska snubben kom in och kidnappade henne i princip.
Hej, det är Beth. Lämna ett med- delande så återkommer jag direkt.
Hej, Beth.
Det är jag.
Jag lever!
Lyssna...
Jag är ledsen att jag förstörde bokturnén.
Jag var bara rädd...
...och självisk.
Åh, här kommer Alan. Jag ringer tillbaka.
Så polisen söker efter Fairfax,
- och de kommer att ge oss skydd medan vi är här.
Sa de hur länge vi skulle vara här?
De ska försöka få oss på ett litet flygplan senare i kväll.
Men de sa under tiden att värdshuset är riktigt fint,
- och vi kan snygga till oss och kanske byta kläder.
Okej.
- Okej. - Ja.
Tack.
Kom igen.
Dansa med din man.
Nej, nej, nej. Han är inte min man.
- Det är okej. - Dansa med honom.
Nej. Hon vill inte. Hon har inte de rätta skorna.
Egentligen är det, det enda dessa skor är rätt till för.
Du behöver inte göra det här.
Det är okej. Det är okej.
Ja?
Jag undrar vad hon sjunger.
Det är folklore.
En kärlekssång om en kvinna vars älskare dog,
- och som inte vill lämna hans sida.
Så hon lade sig ner vid hans sida och vägrade resa sig.
Måste vara läskigt.
Att behöva möta din framtid utan den person du planerade den med.
Vad var det?
Ursäkta mig. Ursäkta mig. Den... den sista raden du sjöng.
¿Quién llorará junto a mí?
"Ön kommer att gråta för mig i brunnen av oändliga tårar."
Vad är det, brunnen med oändliga tårar? Är det en riktig plats, eller...
Ett slukhål.
Tack. Gracias, gracias.
- Kom hit. - Vad är det?
På pergamentet stod det:-
"Kung Kalaman och hans skatt lades till vila i brunnen med oändliga tårar."
Jag trodde att det kanske var en metafor.
Det är det inte.
De oändliga tårarnas brunn är en plats.
Det är ett slukhål.
Det finns ett slukhål på kartan.
Jag tror att graven är där.
Det här är så mycket bättre än dina böcker!
Vadå?
Det är som... Nej, jag menar inte något illa.
- Jag skojar. - Det är liksom lika.
- Jag skojar. Jag skojar. - Titta på dig. Du vill åka dit.
- Vad? Nej. - Jag kan se. Ja, det gör du.
Det vore vansinnigt... Jag bara... jag bara...
Det är bara det att vi är så nära skatten, men du vet, vi kan inte...
Nej.
Det här är din berättelse. Hur vill du skriva den?
Jag skulle vilja veta att den finns där,
- att allt detta betydde något.
Okej. Låt oss gå.
Vi stannar en dag till. Så fort solen går upp,
- ska vi gå och hitta brunnen med oändliga tårar.
- Men vad händer om det inte är nånting? - Så vad? Då säger vi att vi försökte.
Och Fairfax?
Polisen är ute efter Fairfax. Oroa dig inte för honom.
Detta är galet.
- Ja, men titta på dig. - Vadå?
Det är första gången jag någonsin sett dig helt orädd...
...och levande.
Jag ska gå och berätta för dem att våra planer har ändrats-
- och hitta en skjuts till oss.
Vart ska du?
Jag ser att du träffade min vän här.
Han sa till mig att du precis skulle hoppa på ett plan,
- utan att säga hejdå.
Jag sa: "Inte en chans. Inte min Loretta."
"Inte när hon är den enda som kan leda mig till graven."
Sluta klämma så hårt.
Bort med tassarna från mig!
Aj! Släpp taget!
Jag behöver en bil.
En bil, en bil. Är det någon som har en bil?
Nej, nej. Nej.
Jag behöver en bil.
Jag byter mot min klocka.
Det är en riktigt dyr klocka. Har du en bil?
Det är en Bulgari. Den här saken lyser i mörkret.
- Den är vattentät. - Jag har en motorcykel.
Coolt, eller hur?
Jag har alltid tänkt, varför kan inte din personliga tank också ha en minibar?
Ta en drink.
Har du något emot det?
Ja.
Han hyser lite agg gentemot dig är jag rädd.
Något om en motorcykelolycka som hans vänner råkade ut för?
Varför gör du detta?
Jag vill ha något som ingen annan har.
När min far gav...
Som jag sa,
- när min far skänkte sitt imperium-
- till min lillebror...
Vem är det?
Är det en Ken-docka på en moped?
Jag känner igen honom från någonstans.
Jag tvivlar på det.
För det du tittar på-
- är en välutbildad stridsspecialist,
- smidd i ugnarna av Afghanistan, Irak,
Kuwait, Sa... Sarasota...
Otroligt hudkomplex. Inga eksemproblem.
Han slutar inte förrän jag är säker!
Så du tar den här rymdtanken åt sidan,
- om du inte vill gå under som hans vänner gjorde.
Han är ansvarig för deras undergång.
Han kanske inte menade det,
- men de... omkom, så...
Okej, vem är det här?
Jag har sett honom någonstans förut.
Nej, nej, nej.
Det är din omslagsmodell, eller hur?
Jag visste att jag kände igen honom någonstans ifrån.
Gå upp dit.
Döda honom på ett kreativt sätt.
Jag älskar att se hunkar misslyckas.
Jag antar att jag kommer att ta den där drinken nu.
Åh, shit.
Är det okej om jag bara toppar den lite?
Ja, det är bra, men...
Herregud, har du aldrig använt ett glas förut?
Förlåt.
Vad skulle Jack Trainer göra?
Det är varmt här inne.
Någon mer som känner hur varmt det är?
Försöker du vara sexig?
Det här är väldigt konstigt. Snälla sluta.
Jag skulle kunna sätta eld på din värld.
Gå och lägg dig! Gå och lägg dig!
Gå och lägg dig! Sov!
Paus.
Time-in!
Nej! Skjut henne inte! Jag behöver henne!
Herregud!
Oj, oj, oj.
Rör foten! Rör foten!
Gå och sov, skitstövel.
Gå ut dit! Kolla!
En ännu större kille?
Åh, nej.
Vad?
Flytta den!
Nej, nej, nej...
Hallå! Kom in.
Han eller jag?
Det här är inte en av dina billiga, smaklösa tant-snuskböcker.
Det här är det verkliga livet.
Vi kommer att döda honom.
Berätta för oss var graven är.
Så den som har kommandot,
- jag vill att ni skickar tjänstemän att åka hit.
Här.
Vi har stängt.
Har ni stängt?
Du vet att jag har försökt ta en tupplur i ett och ett halvt år?
Ett och ett halvt år.
Jag har bränt ljuset i båda ändar,
- midnattsoljan,
- sedan långt innan min vän blev kidnappad.
Allt jag vill göra-
- är att koppla av-
- och dricka lite vin-
- som jag förmodligen är för trött för att dricka.
Jag vill ha massage.
Jag vill att någon ska massera mina axlar och fötter,
- och jag vill ha det samtidigt.
Jag bryr mig inte om det logistiskt inte är vettigt.
För jag har jobbat hårt.
På samma sätt som jag vet att ni har det.
Så jag hatar att be er-
- lämna det här stället öppet några minuter till,
- för om vi inte gör något,
- kommer en mycket nära vän till mig och hennes omslagsmodell-
- att dö.
Ingen bra väg in, chefen!
Hur är det med grottorna?
Det är för farligt!
Då ska vi vara väldigt försiktiga.
Nåväl, kom igen!
- Den här vägen. - Jag har en regel om-
- att inte gå in i superläskiga grottor.
- Julian? - Heter han Julian?
Han verkar mer som en Buck eller en Bruce.
Led vägen.
Fortsätt. Var inte rädd.
Se upp med ditt kliv där.
Bruce!
- Julian. Åh, nej! - Julian!
Tja...
Låt inte hans död vara förgäves.
- Framåt och uppåt. - Vad menar du med "framåt"?
Vi ska inte gå och hämta honom nu, eller hur?
Åh, mannen.
- Det är inget. - Okej.
Ja. Lyssna, låt oss gå tillbaka till båten.
Det är över. Ingen annan behöver dö.
Nej, nej, nej. Det är en bris.
Det finns en tunnel. Detta kan leda oss till graven.
- Den är inte personstorlek. - Tala för dig själv.
Kom igen. Det är praktiskt taget en barnrutschbana.
- Mer som en stensfinkter. - Eller ett trollanus.
Okej, du går igenom anuset...
Hålet... tunneln!
- Varför hon? - Du är vår kanariefågel i kolgruvan.
Nej, det är omöjligt. Jag kan inte.
Meddela oss gärna om du kommer igenom.
Om vi ​​inte hör något från dig, måste Fabio dö.
Vänta, är jag damen i nöd?
Det är okej. Jag mår bra.
Jag kan inte. Jag är så ledsen. Jag kan inte.
- Hallå. - Vad?
Hej, känner du lukten?
Du menar århundraden av fladdermusavföring?
Ja, det känner jag definitivt.
Du måste ta ett stort andetag för mig.
Varsågod.
Du kan göra det, Loretta.
Jag tror att jag ser en utväg.
Herrejösses anamma!
Jag klarade det!
Se? Helt säkert.
Fortsätt. Din tur.
- Jag kommer igenom! - Jag är där snart, okej?
Varför skulle de bygga gravplatsen här?
Men hur ska någon dyrka eller komma ihåg dig-
- om de inte ens kan se det?
Det gör de inte.
Det här är inte ett monument över Kalamans makt.
Det är ett gömställe för en sörjande kvinna.
Taha kom hit för att vara med sin fallna älskare.
Hon ville bara vara ensam.
Taha vill inte ha oss här.
Gud, håll käften, Rafi.
Det är bara vulkanen.
Kom igen.
Vi måste fortsätta.
Okej. Låt oss gå, dit muskelknippe.
Öppna graven.
- Stör dem inte. - Hon kommer att bära huvudbonaden.
Kom igen. Vi kom inte hela vägen bara för att visa vår respekt.
Jag kan inte...
Jag är ledsen, abuela.
Vad är det där?
Är det... snäckskal?
Är kronan gjord av snäckskal?
Var är skatten?
Hon håller honom i famnen.
Du menar den döde killen?
Titta.
Det är deras uppvaktning.
Kalaman letar efter något på ön.
Sällsynta röda snäckskal.
För att bevisa sin kärlek gav han henne ett skal varje dag i ett år-
- och gjorde dem till en krona,
- klarröd som deras kärlekslåga,
- tills dagen kom då hon tog emot hans frieri.
Det handlade aldrig om juveler.
Kalaman och Tahas rikedomar var inte materiella.
Det var deras kärlek.
Det var vad det betydde. Det var tillräckligt.
Så det är det?
All den tid och pengar-
- spenderat på, vad - bara en billig metafor?
- Det är en ganska rik metafor. - Håll käften!
Vi måste gå. Vi måste gå nu.
- Kom igen. Nu går vi. - Nej, nej, nej. Ni stannar här.
Ni tycker att allt är så sött och poetiskt.
Tja, då kan ni stanna här och spendera era sista stunder-
- med att fundera över rikedomen i den metaforen.
- Gå in. - Vad? Kom igen mannen.
- Herregud. Gå bara in. Gå in i graven. - Okej, okej.
Det är bättre att begravas levande än att begravas död, antar jag.
- Det är det verkligen inte. - Du vet, det är synd, verkligen.
Det här är en jäkla historia.
Synd att ni inte kommer att berätta den. Kom igen.
- Men de kommer att dö. - Det kommer du också,
- om du inte slutar vara en sådan vekling! Kom hit!
Det här är okej. Detta är ingen aktiv mardröm-
- jag har haft sedan jag var 14 år.
Varför går du så fort? Det är ingen kapplöpning.
Vänta, nej! Vad gör du? Kom tillbaka hit!
Du kanske har köpt ön, men nu äger ön dig!
Du kan inte bara lämna mig här!
Rafi! Kom tillbaka!
Jag behöver en båt!
Hej, hej, stanna! Stanna!
Hjälp! Hjälp!
En av lokalbefolkningen stal precis min båt!
Har du sett en kvinna här?
Hon är en brunett i en paljettoverall.
Nej. Är hon i något slags trubbel?
Det är lite roligt.
Jag brukade tänka sånt...
...sånt här var så romantiskt.
Ja?
Att bli inlåst i en kista på väg att begravas av lava,
- eller... mysa med döda människor?
Bara att lägga sig ner med en förlorad kärlek.
Som Taha gjorde.
Gud. Åh...
Herregud.
Jag är ledsen.
Jag är ledsen att jag inte kunde rädda dig.
Jag är ledsen att jag inte kunde vara Dash.
Du har rätt.
Du är ingenting som Dash.
Du red inte in på en vit häst för att rädda mig.
Du åkte in på en... lånad motorcykel med en trasig ljuddämpare.
Ja.
Jag kunde aldrig ha skrivit om en Dash som dig.
För jag kände aldrig-
- en Dash som Alan.
Jag var så rädd för att bli sårad av livet igen-
- att jag bara slutade leva.
Kunde inte se de goda sakerna framför mig.
Jag är bara så ledsen att jag inte såg dig tidigare.
Jag har också en bekännelse.
Se, jag gillade verkligen vart den här nya berättelsen var på väg.
Jag ville bara se hur det skulle bli, antar jag.
"Lorettas och Alans äventyr".
Nej, det skulle behövas en bättre titel än så.
Ja, absolut. Definitivt.
Förlåt. Bara det att... Tahas lårben petar mig.
Rafi måste ha lämnat det.
- Hur glömmer man sin kofot? - Den kommer att hjälpa oss att fly.
Nej, han lämnade den med flit.
Åh coolt. Jag har alltid gillat honom.
- En... - Okej.
- ...två, tre! - Okej.
Jag hade föredragit att han inte lämnade oss här från början, men...
Okej.
Dulcius ex asperis.
"Hård kamp gör segern sötare."
- Gå upp! - Spring upp till träden!
Vänta. Nej. Glöm det. Träden brinner.
Okej.
Vi kan gå tillbaka genom tunneln.
Nej. Tunneln är en återvändsgränd.
Okej. Jag är öppen för andra idéer.
Det finns en ström. Vi kan följa den ut i havet.
Hur vet vi vad som finns på andra sidan?
Det gör vi inte.
Det finns bara ett sätt att ta reda på det.
- Det är värt utslagen. - Ja?
Alan?
Alan!
Alan?
Alan!
Herregud! Du lever!
- Jag lever! - Herregud. Jag trodde att jag dödade dig.
Är det Beth?
Loretta!
Beth!
Beth! Beth!
Beth!
Beth, du är här!
Varför är du här?
Jag sa att jag backar upp dig, min tjej!
Jag är så ledsen!
Jag förstörde paljettdräkten!
Vad?
Glöm det! Senare.
Jag hittade en brittisk kille i en grotta.
Jag trodde att han var en liten pojke, men han har helskägg.
Beth, det är Fairfax! Han kidnappade oss!
Han är en dålig kille, Beth! Han dödade min tränare!
Ta honom!
Stoppa honom!
Jag backar upp dig, min tjej.
Vart sprang du? Det är en båt.
Den här killen är rolig.
Jag har dig.
Simma över till klippan!
- Jag förstår dig inte. - Nej, jag har dig. Jag har dig.
Vi tar er ombord! Allt kommer att bli bra!
"Han hittade en tillflyktsort på en närliggande sten-
- och lyfte upp henne från vattnet,
- hans kraftfulla armar drar hennes kropp nära.
Alan viskade..."
Shh. Du är säker nu.
"I det ögonblicket kände Loretta att ett nytt äventyr just började."
ELDSKRONAN
"Den trånga flyktens hjärtklappande passion-
- bara väckte Lorettas önskan om honom.
Hon var törstig efter att den heta lavan snart skulle pulsera från hans..."
Våga inte stanna precis vid den bästa biten.
Det är inget hon inte har läst förut.
Sa jag inte det till dig?
Den vackraste stranden i världen.
Kanske borde jag visa dig Förtrollningens vik senare?
Nej, du kan ta med dig Randy.
Kom ihåg att du är min platoniska manliga vän.
Platonisk? Jag gillar hur det låter.
Jag är inte säker på vad det betyder, men jag gillar ljudet av det.
Varsågod, Randy.
- Min älskling. - Du är en ängel. Tack.
Hur visste du?
Bra sätt att avsluta en bokturné, eller hur?
Du vet, jag har faktiskt en fras som jag gillar-
- att använda i stunder som dessa.
Quid deinde?
Det är latin. Det betyder: "Vad kommer härnäst?"
Quid cogitas? Vad tror du?
Buca di Beppo.
- Jag kan noll annat latin. - Ja.
Jag kollade upp det för det här ögonblicket just nu.
Så vad kommer härnäst?
- Hur skulle du skriva scenen? - Jag vet inte.
Hur skulle du skriva den? Vill vi verkligen att jag ska skriva det här?
- Försök bara. Hugg in på det. - Okej. Jag kommer att skriva det.
Okej.
"Vi var... De... stod på en strand."
- Sätter scenen för läsekretsen. - De vet var vi är.
Du skrattar redan. Varför skrattar du åt mig?
- Jag skrattar inte. Jag ler - Det gör du.
"Det finns palmer ovanför-
- en jungfrus bruna barkliknande hår."
"Det finns en död manet..."
Allt du gör är att beskriva vad du faktiskt ser just nu.
"Han är nervös eftersom han verkligen gillar henne."
Det är trevligt att skriva.
- Tack. - Ingen orsak.
Jag kommer att fortsätta.
"Han såg djupt in i hennes ögon."
"Det enda som kunde jämföras med havets puls-
- var bultandet i..."
- Okej, nej, du kan inte bulta. - Varför inte?
Kan inte komma undan med hjärtklappning.
- Du bultar hela tiden. - Jag kommer inte undan med det.
Du måste förtjäna "dunken".
Vem gjorde dig till drottningen av "bultar"?
Det är vanligtvis "en-kapitel-fyra-sak".
Du vill att det tas upp på ett lämpligt sätt i kapitel fyra?
Jag tror att du bultar i alla kapitel. "Pulserande."
Det är en föregångare till bultande.
- "Böljande." - Du hoppade precis till kapitel fem.
Vad sägs om att de bara kysser? Varför inte?
Precis som en vanlig kyss?
Ja. Som "en-början-av-kapitel-kyss".
Jag är bra på att börja...
Hur var det? Några anteckningar?
Mycket bra första kapitelförsök.
Mamma...
Du var död.
Din hjärna kom ut ur ditt ansikte och träffade min hals.
- Han var i min mun. - Säg inte att han var i din mun.
- Jag kunde smaka på dig. - Säg aldrig det.
Vi använder bara 10 % av vår hjärna, så jag bytte bara till ytterligare 10 %.
Så du är okej?
Ett hundra procent.
Det vill säga 10 %.
Vi trodde att du var död.
Naturligtvis har jag några problem med ilska som jag måste släppa taget om.
- Naturligtvis. - Och förbittring.
Så kul att se dig.
Okej, låt oss hålla snacket nere.
Vi sluter ögonen och återansluter till vårt andetag.
Bra.
Översättning: J.B. subscene.com