EN NETFLIX-SERIE
FAMILJEPORTION SVAMPSOPPA
Min man brukade säga att min fantasi är överaktiv.
Att jag dricker för mycket.
Att jag inte kan släppa det förflutna. Att jag gör upp planer och avbokar dem.
Att jag aldrig bär jacka, men klagar över att jag fryser.
Att jag ibland talar brittisk engelska, trots att jag inte är britt.
Han har rätt, om allt.
Därför lämnade han mig.
Fan!
Elizabeth!
Vi blir sena till skolan.
Vi ljuger så mycket för barn.
Oroa dig inte.
Var inte rädd.
Tro inte på monster.
Men varför säger vi inte sanningen?
Det finns visst monster.
Men inte under sängen.
Anna.
Hej, Carol.
Hur mår du?
Bra.
Jaså?
Tiden rann i väg i morse.
Enligt Mark har du inte ringt.
Om kvällens dejt.
Jag vet inte om det funkar i kväll.
Du kan inte avboka samma dag. Han är en viktig klient till Scott.
Och det har gått tre år.
Nån gång måste du väl gå vidare?
Jag vet att jag måste det, men jag vet inte hur.
Du tar på dig en klänning och sminkar dig! Du är för söt för att deppa för evigt.
Är du redo?
-Ja, Carol. -Toppen, Scott får vidarebefordra det.
Säg till Mark att Anna är på. Punkt. Och dina skjortor är i min bil.
Ska jag ta dem till kemtvätten? Frågetecken.
-Hur går det med brevlådan, Buell? -Framåt, miss Anna.
Hon är knepig, men det börjar arta sig.
Samma fyra foton.
Jag är inte den enda som inte har gått vidare.
Vi var så lyckliga förr.
Har ni en låda som det står "Emma" på?
Toppen.
Okej.
Var försiktig.
Okej.
Ingen fru?
Hej, det här är familjen Whitaker.
Anna Banana, det är Sloane.
Jag vet inte om du ens lyssnar, men din brevlåda är full.
Du har inte hört av dig, och jag är lite orolig.
Du sa åt mig att inte oroa mig, så jag ska inte det.
Men ring, annars oroar jag mig.
Och nu, den irriterande delen:
Du har sagt att du har slutat måla och du får tacka nej,
men jag har utställning och behöver ett verk av dig.
Eller snarare vill ha, men jag behöver det. Men ingen press.
Men också, snälla?
Okej, jag hatar mig själv och älskar dig. Ring mig.
Jag var så begåvad förr.
Vad tycks?
Skulle Carol godkänna det?
Jag vet.
Jag hade hellre haft pyjamas och varit hemma med dig.
Jag älskar dig.
Kan du ge mig en puss innan jag går?
Det kan jag inte.
Varför inte?
För att jag är död.
Varför glömmer jag det jämt?
När ens förflutna är så närvarande, hur kan det finnas en framtid?
Det går inte.
Man är fast i nuet med det förflutna.
RÖSTBREVLÅDA
Herregud, hur kunde du backa ur?!
Det här är riktigt dåligt för Scott. Du kan inte ens…
#2ÄRBÄTTREÄN1
Är det ett skämt?
Hallå?
Jag behöver fan ett glas.
Inte taggad.
Skit också!
Hej.
Den är till dig.
Herregud.
Den är jättefin. Tack.
Ursäkta, den är inte från mig.
Den kom för ett tag sen och bara stod ute i solen…
Ja, jag vet. Det var därför jag sa tack för att du berättade att den var här.
Därför sa jag tack.
Jag heter Neil. Vi flyttade in tvärs över gatan.
Jaså?
Jag heter Anna.
Okej, njut av blomman.
Visst.
Vacker.
OM DU KÄNNER DIG KONSTNÄRLIG. LITE INSPIRATION. PUSS OCH KRAM, SLOANE
Vad mer ska jag berätta?
Vi har nya grannar.
En pappa och en flicka.
Hon är i din ålder.
Eller…samma ålder som du var…
Okej, jag måste gå.
Ses i morgon. Jag älskar dig.
OM KÄRLEK KUNDE HA RÄDDAT DIG HADE DU LEVT FÖR EVIGT
Hej!
Du måste vara min nya granne.
-Jag heter Anna. -Jag heter Emma.
-Vad är det där? -Vi säljer choklad i min nya skola.
Jag försöker sälja så många jag kan, så att andra ska gilla mig.
Vad sägs om fem lådor?
Oj, det blir 50 dollar.
Femtio dollar, okej.
Vänta, så hämtar jag checkhäftet.
Du måste vara tankeläsare, för jag var jättesugen på choklad.
Okej…
Vad tycker du om ert nya hus?
Pappa säger att köket är för litet.
Jaså?
Är din pappa bra på att laga mat?
Inte lika bra som mamma var.
Hon dog.
Jag beklagar.
Vet du vad? Jag kommer över med en smarrig kycklinggryta i kväll.
Gör du?
-Ska mottagaren vara din skola? -Ja. Madison Elementary.
Det var Elizabeths skola.
Vem är Elizabeth?
En väldigt speciell person.
Precis som du.
Vilken sort vill du ha?
Har du nån med mandel?
Åh, hon som bor granne med oss köpte alla med mandel.
Är hon inte snäll?
Jo, hon är snäll.
Hon verkade inte snäll.
Jag gillar dig.
Varför glömmer jag det jämt?
Hallå, mår du bra?
Allt väl?
Ja, jag mår bra. Herregud, förlåt.
-Ska jag ringa nån? -Nej, jag mår bra.
Jag är bara generad.
Det är min dumma…ombrofobi.
Regnfobi.
Jag försökte ge er en gryträtt.
Det hade du inte behövt.
Fast Emma hade nog älskat den.
Hon föredrar nog sin mamma mat.
Ja, hon berättade det.
Att din fru gick bort.
Gjorde hon det? Ja.
Ja.
Det var en tragisk olycka.
Vi var uppe vid vår sjöstuga, och hon drunknade.
Emma såg alltihop.
Fruktansvärt.
Ja.
Min dotter dog…
…för tre år sen.
Herregud.
De är fina.
Tack.
Ursäkta… Har du målat dem?
Min fru gillade konst.
Hon tog otaliga keramikkurser…
Men hon var inget proffs, som du är.
Jag har inte målat på länge.
Tja…
Sorgen kan sätta krokben.
Ja.
-Vill du ha kaffe? -Jag måste tillbaka till Emma.
Visst.
Men gärna en annan gång.
Toppen.
Och jag är jättetacksam.
-Mår du verkligen bra? -Ja.
-Och ni ska få en till gryta. -Om du insisterar.
Och vi bor tvärs över gatan, så om du behöver nånting…
Tack.
Ett fullständigt oombett råd…
Du borde måla igen.
Du är för duktig.
Herregud…
Det finns så många lager i gryträtter, precis som en människa har många lager.
Men för att få kontakt med nån måste man vara villig att skala av lagren
och visa folk vad som finns inuti.
Hej!
Hej.
-Gryta. -Jag sa att jag skulle laga den.
-Du ser fin ut. -Gör jag?
-Hej, Anna. -Hej!
Kommer du med en till gryta?
Nej, jag såg att den hade levererats och stod ute i solen, så…
Jag skojar bara.
Hoppas att det smakar.
Vill du…
Vill du äta med oss?
Jag har vin. Jag vet inte om du gillar vin…
Jag gillar vin.
Toppen! Kom in.
Pappa, min klass ska på skolutflykt.
Kan du följa med?
Vad tror du?
Emma, jag glömde berätta en sak.
Anna är konstnär.
-Får jag visa en teckning? -Gärna.
-Hämtar du medgivandelappen? -Ja.
Hennes mamma brukade alltid följa med, så nu försöker jag göra det.
Du är jättebra med henne.
Jag försöker.
Okej, en medgivandelapp och min anka.
-Emma, den är fantastisk! -Tack.
Ankor är mina favoritdjur.
Jag ville göra det här mer ljusgrönt, men jag har ingen ljusgrön penna.
Nu är det läggdags för en viss person.
Nej!
-Jo. -Jag borde ändå gå.
-Kan du läsa för mig? -Jag ska diska, så ses vi där uppe.
-Det tar evigheter. -Emma…
Jag kan läsa.
Alltså, om jag får det.
Snälla.
Säkert?
Gärna.
-Hon är jättefin. -Ja.
Ja, jag har tur.
Jag har diskat din gryta.
Det hade du inte behövt.
Jag gjorde inget vidare jobb.
Det blev inte rent där.
Jag tror att det redan fanns där.
Nåja…
Jättefin gryta.
-Herregud, jag är så ledsen. -Det är okej, jag har fler.
Ingen fara, det är helt okej…
Jag borde gå nu.
Tack.
Visst.
För allt.
KVINNAN PÅ ANDRA SIDAN SJÖN
NEIL COLEMAN - TJEJPAPPA DET HÄR KONTOT ÄR PRIVAT
FÖLJ - FÖRFRÅGAN SKICKAD
Jag har blivit så van vid mardrömmar att jag nästan har glömt mina drömmar.
Drömmen om en framtid där jag inte längre är ensam.
En framtid där jag kan lita på nån igen.
En framtid där monster inte existerar.
Undertexter: Dann Ling