NETFLIX-SARJA
PERHEKOON SIENIKEITTO
Mieheni sanoi, että minulla on ylivilkas mielikuvitus.
Että juon liikaa.
Etten pysty päästämään irti menneestä.
Että teen suunnitelmia ja perun ne.
Etten koskaan käytä takkia, mutta valitan kylmää.
Että joskus puhun brittiaksentilla, vaikka en ole britti.
Hän oikeassa siitä kaikesta.
Siksi hän jätti minut.
Saakeli.
Elizabeth.
Kulta, me myöhästymme koulusta!
Valehtelemme lapsille paljon.
Älä murehdi.
Älä pelkää.
Älä usko hirviöihin.
Miksemme kerro heille totuutta?
Hirviöitä on olemassa.
Ne eivät ole sängyn alla.
Anna.
Hei, Carol.
Miten voit?
Hyvin.
Niinkö?
Aikavaras iski.
Mark sanoi, ettet vahvistanut.
Illan treffejä.
En tiedä, käykö tänään.
Anna, et voi perua samana päivänä. Hän on Scottin iso asiakas.
Siitä on kolme vuotta.
Jossain vaiheessa on jatkettava elämää.
Tiedän, että minun täytyy. En vain tiedä, miten.
Pue mekko päälle ja meikkaa. Olet liian söpö olemaan ikuisesti surullinen.
Oletko siis messissä?
Kyllä, Carol. Olen. -Hyvä, Scott ilmoittaa hänelle.
Kerro Markille, Anna tulee. Piste. Lisäksi paitasi ovat autossani.
Vienkö ne pesulaan? Kysymysmerkki.
Miten postilaatikko etenee?
Kyllä se valmistuu. Hankalaa on, mutta kyllä se valmistuu.
TUFTIN YLIOPISTO -99
Samat neljä kuvaa.
Sentään en ole ainoa, joka ei ole jatkanut elämäänsä.
Olimme joskus onnellisia.
Onko teillä laatikkoa, jossa lukee "Emma"?
Hienoa.
No niin.
Ole varovainen.
Noin.
Eikö vaimoa?
Hei. Soitit Whitakereille.
Anna Banana, Sloane täällä.
En tiedä, kuunteletko viestejä, mutta vastaaja on täynnä.
En ole kuullut sinusta.
Olen hieman huolissani. Käskit olla murehtimatta,
joten en murehdi. Mutta soita takaisin, tai alan murehtia.
Nyt viestin ärsyttävään osaan.
Kerroit miljoona kertaa, että lopetit maalaamisen,
ja voit kyllä kieltäytyä,
mutta minulla on näyttely tulossa, ja tarvitsen yhden teoksesi.
En tarvitse vaan haluan. Mutta myös tarvitsen. Ei painetta.
Mutta myös ole kiltti.
Vihaan itseäni. Rakastan sinua.
Soita takaisin.
Olin joskus kovin lahjakas.
Miltä näytän?
Hyväksyisikö Carol?
Tiedän.
Olisinpa yöpuvussa ja jäisin kotiin kanssasi.
Rakastan sinua.
Voitko edes antaa suukon ennen lähtöäni?
En voi.
Mikset?
Koska olen kuollut.
Miten aina unohdan sen?
Kun menneisyys on kovin läsnä,
miten voi olla tulevaa?
Ei voikaan olla.
Sitä on vain jumissa nykyhetkessä menneisyyden kanssa.
PUHEPOSTI
Voi luoja, uskomatonta, että teit Markille oharit.
Tämä on todella huono juttu Scottille. Et edes...
#2OnParempiKuin1
Ei voi olla totta.
Huhuu?
Tarvitsen jumalauta ryypyn.
Ei tägätty.
Voi paska.
Hei.
Nämä ovat sinulle.
Voi luoja.
Ne ovat upeita. Kiitos.
Anteeksi, ne eivät ole minulta.
Ne toimitettiin tovi sitten. Ne olivat auringossa.
Aivan. Tiesin kyllä.
Siksi kiitin, että sanoit siitä. Siksi sanoin "kiitos".
Olen Neil. Muutimme juuri vastapäiseen taloon.
Niinkö?
Olen Anna.
Nauti kukistasi.
Selvä.
Oikein nättejä.
JOS SINULLA ON TAITEELLINEN OLO, TÄSSÄ INSPIRAATIOTA, PUS SLOANE
Mitä muuta voin kertoa? Meillä on uusia naapureita.
Isä ja pikkutyttö.
Tyttö on ikäisesi.
Tai sen ikäinen, kun sinä...
Minun pitää mennä.
Nähdään huomenna. Rakastan sinua.
JOS RAKKAUS VOISI PELASTAA, OLISIT ELÄNYT IKUISESTI
Hei.
Taidat olla uusi naapurini.
Olen Anna. -Minä olen Emma.
Mitäs siinä on?
Myyn suklaapatukoita uudelle koululle.
Yritän myydä niin monta kuin voin, jotta muut lapset pitäisivät minusta.
Entä viisi laatikkoa?
Se maksaa 50.
Viisikymmentä. Selvä.
Pysy tässä. Haen yläkerrasta sekkivihkoni.
Taisit lukea ajatuksiani, koska minun teki mieli suklaata.
No niin.
Mitä pidät uudesta kodistasi?
Isän mukaan keittiö on liian pieni.
Niinkö?
Onko isäsi hyvä kokki?
Ei yhtä hyvä kuin äiti oli.
Hän kuoli.
Otan osaa.
Kuulepa.
Tuon sinulle tänään herkullisen kanalaatikon illalliseksi.
Oikeastiko?
Kirjoitanko sekin koulullesi? -Joo.
Madisonin alakoulu.
Se oli Elizabethin koulu.
Kuka hän on?
Yksi erityinen ihminen.
Kuten sinäkin.
Millaisia haluat?
Onko missään manteleita?
Naapurin rouva osti kaikki, missä oli mantelia.
Eikö hän ole mukava?
Kyllä hän on mukava.
Hän ei vaikuttanut siltä.
Pidän sinusta.
Miksi aina unohdan tuon?
Hei. Oletko kunnossa?
Kaikki hyvin?
Olen kunnossa. Olen pahoillani.
Soitanko jollekulle? -Älä. Olen kunnossa.
Minua vain nolottaa.
Tämä on vain typerää fobiaani.
Pelkään sadetta.
Yritin tuoda teille laatikon.
Ei olisi tarvinnut. Emma olisi kyllä varmaan pitänyt siitä.
Hän taisi pitää äitinsä ruosta enemmän kuin minun.
Hän kertoikin minulle,
että vaimosi menehtyi.
Niinkö?
Niin.
Se oli traaginen onnettomuus.
Olimme mökillämme,
ja hän hukkui.
Emma näki sen.
Kamalaa.
Niin on.
Tyttäreni kuoli -
kolme vuotta sitten.
Jessus.
Nuo ovat kauniita.
Kiitos.
Hetkinen. Maalasitko sinä nuo?
Vaimoni piti taiteesta.
Hän kävi kauan keramiikkatunneilla,
mutta hän ei ollut ammattilainen, kuten sinä.
En ole maalannut pitkään aikaan.
No,
suru voi syöstä raiteilta.
Niin.
Haluatko kahvia? -Pitäisi palata Emman luo.
Aivan.
Mutta joku toinen kerta.
Loistavaa.
Kiitos valtavasti.
Oletko varmasti kunnossa? -Olen.
Mahtavaa. -Kyllä.
Ja tuon teille toisen laatikon.
Vain jos vaadit.
Kuule, olemme kadun toisella puolella, jos ikinä tarvitset jotain.
Kiitos.
Tämä on täysin pyytämätön neuvo.
Sinun pitäisi maalata.
Olet liian taitava.
No niin.
Voi luoja.
Laatikkoruoissa on monia kerroksia,
aivan kuten ihmisessäkin.
Mutta yhteyden luomiseksi -
on oltava valmis kuorimaan kerrokset -
ja näyttämään, mitä sisällä on.
Hei.
Laatikko. -Sanoin, että tekisin sen.
Näytät nätiltä. -Niinkö?
Hei, Anna. -Hei.
Toitko meille uuden laatikon?
Ei. Näin, että tämä oli toimitettu,
ja se vain oli auringossa.
Vitsi, tein sen.
Toivottavasti pidätte siitä.
Haluatko -
jäädä seuraamme?
Avasin viinipullon. En tiedä, pidätkö viinistä.
Pidän viinistä.
Hienoa, tule sisälle.
Isä, luokkani lähtee luokkaretkelle.
Tulisitko valvojaksi?
Mitä sanot?
Emma, unohdin kertoa sinulle.
Anna on taiteilija.
Voinko näyttää piirustuksen? -Kyllä kiitos.
Nappaisitko lupalapun? -Joo.
Hänen äitinsä oli yleensä valvojana, ja nyt yritän tehdä samaa.
Pärjäät selvästi hänen kanssaan hyvin.
Minä yritän.
Yksi lupalappu -
ja ankkani.
Emma, tämä on upea. -Kiitos.
Ankka on lempieläimeni.
Halusin tämän olevan vaaleanvihreämpi, mutta minulla ei ole sen väristä tussia.
Nyt on jonkun nukkumaanmenoaika.
Ei.
Kyllä. -Ei se mitään.
Minunkin pitäisi mennä.
Luetko minulle? -Toki.
Tiskaan ensin. Tulen yläkertaan.
Siihen menee ikuisuus. -Emma…
Minä voin lukea.
Jos se siis sopii.
Kiltti.
Käykö se varmasti?
Se olisi ihanaa.
Pikkuisesi on ihana. -Niin.
Olen aika onnekas.
Puhdistin uunivuokasi.
Ei olisi tarvinnut.
En puhdistanut sitä kovin hyvin.
En saanut tuota pois.
Se taisi jo olla siinä.
Tuota...
Se on upea vuoka.
Voi luoja, anteeksi. -Ei hätää.
Minulla on niitä lisää.
Ei hätää. Ei se mit...
Minun pitäisi mennä.
Kiitoksia.
Toki.
Kaikesta.
NAINEN JÄRVEN TOISELLA PUOLELLA
TYTÖN ISÄ - KÄYTTÄJÄTILI ON YKSITYINEN
PYYDETTY
Olen niin tottunut painajaisiin, että unohdin, millaista on unelmoida.
Unelmoida tulevaisuudesta, jossa en ole enää yksin.
Tulevaisuudesta, jossa voin taas luottaa johonkuhun.
Tulevaisuudesta, jossa hirviöitä ei ole.
Tekstitys: Iina Fagerlund