Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Trebuie să vorbiţi cu mine, dră Keller.
Pentru Dumnezeu, începeţi să vorbiţi!
Ce s-a întâmplat în pădure?
FRIEDA ŞI POVESTEA EI
ACEST FILM ARE LA BAZĂ O ÎNTÂMPLARE ADEVĂRATĂ
ST. GALLEN, 1904
E absurd!
- E, în mod clar, vinovat! - N-o luaţi personal, colega.
Mai trebuie să sufere alţi nevinovaţi înainte să-l băgăm după gratii?
V-aţi pierdut încrederea în bunătatea omului?
Domnule procuror...
Domnule Janggen...
Trebuie să se fi întâmplat acum ceva vreme,
dar ploile abundente au spălat solul.
Ce s-a întâmplat?
La început, se vedeau doar o parte din şapcă şi un pantof.
Când am cercetat, s-a dovedit a fi cadavrul unui copil.
Era în jurul gâtului.
Urâtă vreme mai e.
În iunie!
Aţi auzit de copilul din pădure?
"Ieri-seară,
"în pădurea Hagenbuch, a fost găsit cadavrul unui băieţel de cinci ani.
"Probabil că era îngropat acolo de o bucată de vreme."
Ce monstru a putut face asta?
"Cum niciun copil dispărut nu se potrivea descrierii,
"rugăm publicul să ne ajute cu identificarea sa.
"Era îmbrăcat cu o jachetă uşoară, de tip bluzon,
"pantaloni gri,
"cămaşă albă, ghete negre cu şiret şi şapcă albă."
Sunteţi sigură?
Absolut. Sunt ale lui Ernstli Keller.
Mulţumim, măicuţă. Asta e tot.
Tocmai Ernstli...
L-am hrănit atâta vreme...
Fusese adus acum doar patru săptămâni.
Încă sunt cheltuieli neplătite.
- Mama lui întârzia adesea cu plata. - Asta nu e treaba procuraturii.
I-ai scris lui Heiri?
Friedeli...
N-ai mai mâncat de mult.
Eşti deja atât de palidă!
Alte mame au fii frumoşi...
care nu pleacă la Zürich.
- Frieda Keller? - Nu, sunt sora ei.
Despre ce e vorba?
Am dori să-i spunem surorii dv., în persoană.
E acasă?
Eu sunt Frieda Keller.
- Vă informăm, cu regret... - Eu am fost.
Ce-ar fi să tăiem o găină? O masă potrivită pentru cocoşi înfumuraţi.
Dar fără experimente "moderne". Cina asta e mult prea importantă.
De ce eşti atât de nervos?
Ar trebui să fie ideea lor să mă propună membru al Marelui Consiliu.
Şah!
Treci, măcar o dată, peste mândria ta.
Spune-le ce vrei.
N-am să cerşesc.
Nu conta pe intelectul lor.
Ştim amândoi că îi consideri nişte maimuţe dresate.
Conrad, poate. I se scurg mereu ochii după tine.
- Tu nu vezi? - Walti...
- Are o soţie frumoasă şi cinci copii. - Da. Tocmai.
Scuzaţi-mă.
Domnul Schönenberger.
Băiatul mort din pădure...
- Mama lui e făptaşa. - Ce?!
- A mărturisit. - Bine. Ne ocupăm mâine de asta.
Iar terci!
Miroase a păsărică.
Lasă-mă să mă frec de ea.
Linişte!
Mi-am închipuit-o altfel.
Un lup deghizat în oaie.
Mănâncă!
Deschide.
A omorât un copil fără apărare.
Atunci stai de pază.
Trebuie să mănânci ceva.
E nevoie de o cusătură închisă.
La umeri.
Aşa, e mult prea strâmt.
Citiţi despre copilul mort din pădurea Hagenbuch!
Citiţi despre ucigaşa de copii din pădurea Hagenbuch!
Citiţi!
Să văd.
- Mulţumesc. - Un ziar, te rog.
Mulţumesc.
Ce ţi s-a întâmplat, fato?
Frieda.
Mă cheamă Frieda.
Nu vreau păduchi.
Nici eu.
De ce lucrezi într-un asemenea loc?
Doar n-ai nevoie.
Inactivitatea dăunează minţii.
O să-ţi dai seama de asta destul de curând.
Recunoaşteţi asta?
Dră Keller?
O să vă întreb din nou. O recunoaşteţi?
Da.
Băiatul dv. o purta
când l-aţi luat de la orfelinatul Tempelacker.
Aşa este?
Ce i-aţi făcut băiatului, în pădure?
Eu am fost. Nu ajunge?
Nu, nu ajunge! Trebuie să ştiu ce s-a întâmplat.
Dră Keller!
Lobul urechii are formă conică...
5,7 cm.
Ridică-te şi întoarce-te.
Urcă şi reazemă-te de perete.
Îndoaie piciorul stâng.
- Stai nemişcată. - E femeie, nu vacă.
Nu e femeie. E o ucigaşă.
- 29. - Pleacă.
Plecaţi amândoi.
Coboară.
Ridică braţul.
Când fac eu asta, femeia primeşte o rochie nouă, frumoasă.
Nu şi aici.
Unde e Ernstli acum?
Măcar nu e îngropat în pădure.
"Tot ce există în om.
"Restul e opera mâinilor sale
"şi a minţii sale.
"Omul.
"E magnific. Sună...
"mândru.
"Omul."
Nu vă supără faptul că logodnica dv. lucrează?
Actoria poate fi numită muncă?
Acele!
Cum v-aţi cunoscut?
Sunt un suvenir din vremea studiilor sale la Berlin.
M-a văzut într-o piesă şi s-a îndrăgostit de mine.
Să pleci din ţara ta pentru un bărbat nu-i o decizie uşoară.
- Vă puteţi mişca în voie. - Sigur, să mi se înfigă un ac în gât!
N-ar trebui să înţepe.
- Puteţi şi dansa în ţinuta asta. - Mai bine nu.
În realitate, domnul avocat e un mare fricos.
Ac de păr, împodobit.
Cutie cu ace.
Briceag.
O bucată de lemn.
Scoarţă de salcie.
- Săpun. - Îmi puteţi spune cum se simte?
Nu sunt obligat să spun.
- Cărţi poştale... - Pot s-o vizitez?
Daţi-vă în spate, vă rog.
- Ce sunt astea? - Tipare pentru croit.
Asta e a mea.
Îi puteţi da ăsta?
Când e speriată, nu mănâncă. Poate că o să mănânce un măr.
Totul e în ordine. N-ai motive să te holbezi.
Nu vă ridicaţi.
Îmi puteţi spune ceva despre crimă?
N-am ştiut nimic până când m-am trezit cu poliţia la uşă.
- Frieda locuieşte cu noi. - Şi copilul?
Era la orfelinatul Tempelacker.
De ce nu stătea la voi?
N-am crezut că se va întâmpla aşa ceva.
Aveţi vreo îndoială că domnişoara...
Keller. Frieda Keller.
...că dra Keller e vinovată?
Nu ştiţi prin ce a trecut Frieda.
Nu e deloc aşa cum o înfăţişează ziarele.
Prin ce a trecut?
Sper că ajung.
E tot ce avem.
Trebuie să-mi spuneţi ce ştiţi.
Cu cât ştiu mai multe,
cu atât o pot ajuta mai mult pe sora dv.
Frieda e un om bun. Munceşte din greu.
- Îi plăcea să gătească, şi... - Ce îi vor face?
- Va fi un proces. - Pedeapsa cu moartea?
Doar dacă procuratura dovedeşte că a acţionat deliberat.
Doar dacă verdictul e "crimă".
Ce-mi puteţi spune despre tatăl copilului?
Nu există.
Cu tot respectul, eu sunt sigur că da.
Ar putea fi complice?
Nu.
Nu e nimic nou în faptul că femeile vor să scape de copiii din flori.
Deci...
Nu vă mai reţinem.
- Vei lua cazul? - Desigur.
Deşi e aproape pro bono, după cum pare.
Ori era total disperată, ori e o căţea fără scrupule.
Nu este!
- E un om bun. - În germana educată, te rog.
La muncă, era cea mai bună.
E deşteaptă şi mereu politicoasă.
Ai observat ceva ciudat în ultima vreme?
Era mai tăcută.
Am crezut că de vină sunt migrenele ei obişnuite.
Am crezut că de-asta lipsea de la muncă.
Avea vreo relaţie, se întâlnea cu bărbaţi?
Frieda era cu gândul numai la muncă.
N-a avut niciodată mulţi bani.
Sora ei plăteşte o chirie destul de mare acolo.
Dar n-ai observat niciodată că are un copil?
Sunt siguri că avea un copil?
Frieda nu părea în stare de aşa ceva.
Poate a făcut cineva presiuni asupra ei?
O femeie a venit la atelier, odată.
Era... furioasă.
Foarte drăguţă.
Bine, atunci.
Îi poţi spune Sophiei să vină.
- Tu urmezi. - Cum arăt?
Dacă arăţi aşa, o să te trimită acasă.
Îţi trebuie mai multă culoare.
Cum reuşeşti?
Haine atât de frumoase, din nişte cârpe.
O să ajungi la o casă de modă de la Paris!
Nimeni nu ne poate opri să visăm!
Du-te. E rândul tău.
N-am putut auzi ce vorbeau.
Şi nici n-am întrebat.
Nu voiam ca Frieda să creadă că spionez.
Chiar luând în considerare toate aceste circumstanţe,
care ar putea duce la moravuri decăzute...
tot nu pot să înţeleg!
Pentru Dumnezeu, o mamă să-şi omoare copilul!
S-ar zice că are instinctul matern de a-şi proteja mereu copilul!
- A întrebat unde e Ernstli. - Brusc, o interesează băiatul ei.
Şi te întreabă tocmai pe tine.
Tocmai pe mine, da.
Tipare pentru croit, Walti.
Pentru haine de copii, după cum arată.
- Doamnă procuror? - Bună ziua.
V-am spus: fără vizite fără permisiunea procurorului.
Ştiu, dar aţi zis că pot să aduc haine.
Haine, am zis.
E doar scoarţă de salcie, pentru migrenele ei.
Vă rog.
Bine.
Îmi puteţi spune cum se simte?
Cine poate spune ce se petrece în mintea unei ucigaşe?
Bună ziua.
Mamele care-şi aduc copiii la noi resping de la început maternitatea.
Dar să se ajungă la aşa ceva...
Ce aş fi putut face?
Avem nevoie de spaţiu pentru nou-născuţii care ni se aduc întruna.
Băiatul trebuia să plece. Printre bebeluşi, n-ar fi progresat cu nimic.
Apoi l-a luat, în sfârşit.
După ce-i dădusem un termen-limită.
Şi banii? I-aţi adus?
A trebuit să-i cumpăr haine.
Unde mergem?
Atunci, Ernstli...
Vino.
Să aduceţi banii săptămâna viitoare.
De data asta, de-adevăratelea.
Sigur că nu i-a adus. O clipă. Aduc catastiful.
Iată. Cheltuielile de întreţinere.
Dacă toată lumea ar datora cât Frieda,
Tempelacker abia ar funcţiona, în sărăcie.
Iată scrisoarea.
Da.
Cred că a adus-o, la un moment dat.
Am găsit-o mai târziu, când făceam curăţenie.
Ce s-ar fi întâmplat dacă nu venea să ia băiatul?
I l-am fi dus la uşă. Nu-i putem ţine aici pe toţi.
- Scrie că Ernstli e bine. - La München?!
Pot să-i scriu o scrisoare Berthei?
Aş vrea să-i mulţumesc.
E greu să-ţi păstrezi mintea limpede când n-ai nimic de făcut.
Deocamdată, poţi vorbi doar cu procurorul.
Dra Bahon, de la atelierul de croitorie, plăteşte bine, nu?
Destul cât să nu mori,
dar nu destul cât să trăieşti.
Puteai să lucrezi pe cont propriu.
Visurile nu costă nimic, doamnă.
Dar restul...
Mă depăşeşte.
Viaţa pare lungă când aştepţi moartea ca să te elibereze.
De ce anume a trebuit Ernstli să fie eliberat?
De viaţă.
De toate bolile pe care le aduce iarna.
De junghiurile în stomac din cauza foamei.
De toate privirile lungi,
atât de pline de dispreţ.
De a fi fiul unei fete dezonorate.
De mine.
Tiparele din camera ta...
Erau pentru Ernstli?
Un costumaş pentru şcoală.
Am sperat că va putea ajunge într-o familie.
Cu cineva ca dumneata, cred.
Ajunge.
Nici mie nu mi s-au împlinit toate visurile.
Trebuie schimbată plomba, altfel faceţi cangrenă.
Dar trebuie să aveţi grijă să nu faceţi infecţie.
O să vă dau...
un praf, pentru acasă,
în caz că începe iar să doară.
Mulţumesc.
Citiţi despre ucigaşa de copii din pădure!
Citiţi amănunte în "Tagblatt"!
- Bună dimineaţa, colega. - Dle Janggen.
- Ce mai faceţi? - Bine. Dumneata?
V-aţi revenit după achitarea maestrului în broderie Hägeli?
N-o iau niciodată personal. Asta vine cu meseria.
Câştigi nouă, pierzi unul.
Trebuia să ştiu că o veţi suci în favoarea dv.
Apropo de meserie, aş dori să-mi vizitez clienta.
O reprezentaţi pe criminală?
Vizitarea clienţilor face parte din munca mea.
Ştiţi că nu sunt obligat să fac asta până nu termin s-o interoghez.
Dacă nu sunteţi obligat nu înseamnă că nu pot.
A mărturisit. Cazul este foarte clar.
Aş dori să constat nemijlocit, dacă nu vă supăraţi.
Ce pierdere de vreme!
Vă temeţi că vă tulbur cazul "limpede ca lumina zilei"?
Nu vă supraestimaţi, colega.
Datoria mea e să mă asigur că oamenii se pot baza pe sistemul de justiţie.
Asta înseamnă şi că o criminală primeşte pedeapsa justă.
Moartea este pedeapsă justă?
Asta va decide judecătorul. Trebuie să plec.
Unu, doi...
trei, patru, cinci...
opt, nouă, zece! Vin!
Ceva care să te ţină ocupată.
Modifică-le după măsurile astea.
Astea sunt ace de ţesut.
E tot ce pot să fac.
Mai ai nevoie de ceva?
O foarfecă.
De fapt... aş mai putea primi nişte scoarţă de salcie?
Pentru durerile de cap.
În fiecare an se nasc sute de copii din flori.
Majoritatea mamelor necăsătorite nu au bani.
Dar dacă şi-ar îngropa toate copiii în păduri...
Numai la asta te poţi gândi?
Putea să ceară ajutor.
- Să vorbească sus şi tare! - Serios?
Tu dai dineuri simandicoase în loc să ceri, pur şi simplu, să fii numit.
Asta e altceva.
Într-un caz e ruşinea, în celălalt, e mândria.
Compari un dineu cu o crimă?
Eu n-aş ucide pentru o numire!
Walti, şi eu vreau să fii membru al Marelui Consiliu.
Gesine?!
Ce faci?
Ce crezi că fac?
Dacă te vede cineva?
Vor vedea că învăţ să merg pe bicicletă. Ţine-o.
Ajunge.
Dar e atât de practic! De ce să meargă pe bicicletă doar bărbaţii?
Fiindcă provoacă infertilitate.
Şi vei fi acuzată de imoralitate.
Când ar trebui să ţi se laude virtutea,
nu să ţi se pună la îndoială decenţa.
Ai dreptate.
N-am mai pomenit!
Cine coase un costumaş pentru un copil pe care are de gând să...
Arma crimei. De unde ai luat-o şi când?
Sfoară? Toată lumea are sfoară.
Deci ai avut-o la tine de la început?
Înseamnă că ai hotărât să-ţi omori copilul înainte să pleci de acasă!
Şi Heiri Rothenfluh?
Cu siguranţă că-mi poţi spune cine e acest Heiri,
care e atât de nerăbdător să te revadă?
El este tatăl?
Atunci cine e?
"Raportul autopsiei.
"În ziua de 7 iunie 1904, a fost găsit cadavrul unui băiat,
"într-o groapă puţin adâncă.
"Lungimea corpului e de 102 cm.
"Băiatul pare să fi avut între patru şi şase ani.
"Corpul este îmbrăcat complet
"şi acoperit cu pământ şi frunze.
"Locul în care se afla faţa
"este acum o masă vie de viermi.
"La fel şi în cazul mâinilor şi picioarelor extrem de umflate.
"După îndepărtarea viermilor, s-a constatat
"absenţa întregului ţesut moale al feţei şi, parţial, al nasului,
"şi că n-a mai rămas nicio urmă din ochi."
Alţii ar fi fost fericiţi să aibă copii!
Dar tu?
Toate astea te lasă rece? Nu te mustră conştiinţa? Nimic?
Nu ţi-e ruşine cu ce ai făcut?
E miercuri. Zi de spălat.
Vino.
Sunt în mijlocul unui interogatoriu!
Mai taie unul.
Pe acela.
- Nimeni nu pleacă flămând de la noi. - Erna!
Te-am apărat de tine însuţi. Ştii foarte bine asta.
Ştiu.
Ţi s-a urcat la cap praful ăla pentru dinţi?
Femeia asta mă scoate din minţi.
Îţi pare rău că te-ai măritat cu mine?
Walti...
Voi fi mereu alături de tine.
E cel mai bun loc din care să privesc un catâr căpos ca tine
devenind membru al Marelui Consiliu.
Frieda Keller, născută pe 24 decembrie 1879 în Bischofszell, Thurgau.
Lăsată însărcinată de Zimmerli Carl,
proprietar al hanului "Zur Post" din Bischofszell.
Ea i-a intentat proces de paternitate?
Putea face asta doar în Thurgau.
Thurgau nu e domeniul meu.
E ruşinos pentru femeile nemăritate să-şi declare progeniturile.
Ai vreo informaţie despre un Heiri Rothenfluh?
Rothenfluh, Heinrich.
"Angajat al Căilor Ferate Federale elveţiene,
"s-a mutat la Zürich."
Nu are cazier sau altceva. Foaia e goală.
E linişte. Mă duc să iau prânzul.
- Poftă bună. - Mulţumesc.
Doamnă procuror?
Frumoasă rochie.
- Soţul meu nu e aici. - Cu atât mai bine.
O zi bună, dle Janggen.
Sunt ale drei Keller?
- Ce doriţi? - Să vorbesc cu ea.
Bine. Atunci reveniţi mai târziu.
Fiecare om are dreptul la apărare, doamnă procuror.
Vă implor, lăsaţi-mă să mă duc la ea.
Nu poate fi condamnată fără să ştim ce s-a întâmplat cu adevărat.
Dră Keller?
Numele meu e Janggen. Sunt avocatul apărării dv.
E Arnold Janggen, avocat.
E o partidă bună pentru ea.
E plăcut la vedere, şi nu doar datorită hainei elegante.
Are mult de oferit, judecând după cusătura interioară a cracului.
Sophie!
De-aş avea şi eu norocul ăsta, într-o bună zi!
Mi-ai coase rochia de mireasă.
Aţi vrea să-mi spuneţi ce s-a întâmplat?
Ajutaţi-mă.
- Ca să vă pot ajuta. - N-am nevoie de ajutor.
Nu pierdeţi speranţa.
Sper că şobolanii de azi-noapte din patul meu nu se vor întoarce.
V-a silit cineva să luaţi vina asupra dv.?
Nu.
Am fost doar eu.
Procurorul va face tot ce poate ca să dovedească premeditarea.
Dră Keller, să nu spuneţi nimic
care ar putea sugera că aţi plănuit totul dinainte.
Ajunge.
Pentru orice altceva, va trebui să cereţi permisiunea soţului meu.
Dră Keller, scrieţi totul.
Ştiţi să scrieţi?
Scrieţi toate amănuntele vieţii dv.
Momentele frumoase şi cele întunecate.
Îmi promiteţi?
Spuneţi-i Berthei să nu-şi facă griji.
O să-i spun.
Tocmai a plecat.
Ce păcat!
Simt că soţia dv. nu ne spune tot.
Şi cumnata dv. nu spune nimic, chiar dacă e la ananghie.
"E mai bine să taci, e mai bine să uiţi."
Aşa le spunea mereu mama lor.
Tăcerea unei fete îi scuteşte pe mulţi de necazuri.
Aţi ştiut de copil?
Bertha spune că Frieda a încercat să scape de el.
S-a aruncat în jos pe scări.
Dar n-a mers.
Frieda ne-a tot implorat să-l luăm la noi,
dar Bertha n-a vrut.
Se temea de gura lumii. O luaserăm deja pe Frieda la noi.
- Îşi plătea partea de cheltuieli. - Nici noi nu ne lăfăim în bani.
De ce a venit la St. Gallen?
Tatăl ei a dat-o afară când a rămas însărcinată.
Cine a lăsat-o însărcinată?
Nu vrem bârfe.
Avocat fiind, sunt discret.
Soţul meu vrea ca totul să fie perfect azi.
- Doar îl ştii. - Desigur, doamnă procuror.
Nu. Au gusturi conservatoare.
Adu celălalt set.
Da, doamnă procuror.
Bună seara, dle Gmür.
În sfârşit!
Fă bine şi grăbeşte-te!
Dumnezeule!
Îmi pare rău.
Ce facem? Musafirii trebuie să sosească!
Du-te şi îmbracă-te.
Găsesc eu o soluţie.
Peste cadavrul meu!
Ai o idee mai bună?
Îţi dai seama cât e de importantă seara asta pentru cariera mea?
Da, ai zis-o destul de des.
Este exclus!
Bine. Atunci o să servesc eu.
Ţi-ai ieşit din minţi? Închipuie-ţi ce bârfe s-ar isca!
Dacă o vor recunoaşte?
Nu poţi fi sigură!
Nimeni nu se uită la faţa unei servitoare.
N-ar observa nici dacă propria lor mamă ar servi supa!
Am încheiat discuţia!
N-ar trebui să exagerăm.
Dacă nu munceşti, n-ai bani. Simplu ca bună ziua.
Eu sunt de acord, domnule preşedinte, dar social-democraţii, nu.
Ei vor să extindă protecţia muncitorilor.
Trebuie neapărat ca elveţienii să urmeze cele mai recente tendinţe?
La ce te aştepţi de la politicieni cu inimi socialiste?
Dacă ar fi după ei, femeile ar avea drept de vot!
Uneori e bine când lucrurile rămân aşa cum sunt.
Ce vă face măseaua?
Foarte bine.
Doamnă procuror,
totul e delicios, ca de obicei.
N-am putea lua o cină mai bună nici la "Ambassador", în Zürich.
Mă măguliţi, dle Vetsch.
Noroc!
Spuneţi-mi, însă,
cum dormiţi atât de aproape de o ucigaşă de copii?
Cred că e foarte stresant pentru dv.
Erna a văzut lucruri şi mai rele.
După cum vedeţi, soţul meu a luat măsuri de siguranţă speciale.
Nu duc lipsă de protecţie.
Ce e mai rău decât o mamă care-şi ucide copilul cu sânge rece?
Nu ştim dacă a făcut-o cu sânge rece sau plină de disperare.
Îmi pare rău, dar ideea asta nu-ţi vine la o plimbare prin pădure.
Ce simte un criminal
în timp ce-şi comite crima este de domeniul celor care scriu romane.
Omuciderea e o infracţiune capitală.
Va fi deferită justiţiei.
Arnold va trebui să caute bine în desaga lui cu şiretlicuri
ca s-o apere de tine.
Să încerce!
Pedeapsa cu moartea. Fără discuţie.
O să aveţi grijă de asta, nu-i aşa, domnule procuror?
Se spune că şi mama ei a fost închisă fiindcă şi-a ucis pruncul.
Da, era de asemenea ilegitim.
Se spune sau se ştie?
În casa noastră nu-şi au locul bârfele de pe stradă.
Oricum, acest caz l-a adus pe dl Gmür în prim-plan.
Toate ziarele relatează cazul.
De-asta ar fi bine să câştigaţi şi să evitaţi o umilinţă publică.
- Nimeni nu vrea asta. - Ferească sfântul!
Capul ei va cădea. Fără cea mai mică îndoială.
Şi Walter Gmür
are cu siguranţă experienţa necesară pentru scoaterea adevărului la iveală.
Dle Conrad...
Dacă soţul meu câştigă,
ar merita, cu siguranţă, să devină membru al Marelui Consiliu.
Ei bine...
E şi dorinţa dumitale, sau doar a soţiei?
Va trebui să mă gândesc bine, desigur.
Bischofszell rareori are musafiri de soi. Din St. Gallen?
Janggen Arnold. Avocat.
Zimmerli Carl. Hangiu la "Zur Post".
Din păcate, fără carte de vizită.
Mă bucur să vă cunosc. Cred că mă puteţi ajuta.
Adun informaţii despre Frieda Keller.
- O cunoaşteţi? - Cine nu cunoaşte familia Keller?
Tatăl e decedat. Vechi prieten al meu. Un om bun.
Însă mama, soţia lui...
Ce e cu ea?
Nu vreau să-i vorbesc pe morţi de rău, dar...
era certată cu legea şi morala.
A fost închisă în puşcăria şi casa de corecţie din Tobel.
- Destul de multă vreme. - Ce infracţiune comisese?
Va trebui să întrebaţi pe altcineva.
Eu nu vorbesc.
Mai sunteţi în legătură cu Frieda?
Nu. Asta a fost demult.
Dar de ce vă interesează atât persoana ei?
Băieţelul Friedei...
E al dumitale, nu-i aşa?
Sunt bârfe. Doar fiindcă a servit la mese aici?
"Mamă din Thurgau recunoaşte că şi-a omorât fiul."
Frieda?!
Ea a fost?
Şi copilul mort era fiul dv.,
dle Zimmerli.
Le făcea mereu ochi dulci bărbaţilor.
La ce să te aştepţi de la teapa ei? Cum e mama e şi fiica!
E din partea casei.
I-am dat 30 de franci odată şi altădată 50.
Mi-a fost milă de ea.
Camera a costat-o cinci franci pe săptămână timp de cinci ani.
Faceţi socoteala, ca să vedeţi cât i-au ajuns.
Mulţumesc, Frieda.
Şi din partea soţului meu.
Nu ştiam că cere moartea mea.
De unde să începi, când îţi pui pe hârtie întreaga viaţă?
Am crezut mereu că o să mor
din cauza migrenelor mele îngrozitoare.
În copilărie, am avut meningită.
Doctorul pierduse orice speranţă.
Şi draga mea mamă era disperată.
Nu avea bani pentru medicamente bune.
Dar a avut mare grijă de mine.
Când a murit, era să-mi pierd minţile la mormântul ei.
Gândurile mi se învălmăşeau
din cauza teribilei dureri din cap.
- Ce faci? - Strategia de apărare.
Îi arăt eu lui Gmür, parvenitul ăla plin de sine.
- Deci femeia e nebună? - Aproape că mi-aş dori să fie.
Unde-l găsesc pe Heiri Rothenfluh?
Pe undeva pe-acolo.
Ne-am cunoscut la bâlci. Am remarcat-o imediat.
- Am fost surprins că a vorbit cu mine. - De ce?
- Flirta cu alţi bărbaţi? - Nu, nimic de genul ăsta.
Frieda e drăguţă.
Dar niciodată nelalocul ei. Absolut nimic indecent.
I-aţi cunoscut prietenii sau familia?
- Ce a făcut? - Eu pun întrebările, Rothenfluh.
Părinţii ei sunt morţi, amândoi.
Locuieşte cu sora ei. Pe care n-am văzut-o niciodată.
Nu pare să aibă mulţi prieteni.
V-a trimis cărţi poştale?
Nu, dar mi-a trimis o scrisoare odată.
Ce a scris?
Eu am conştiinţa curată. N-am făcut rău nimănui.
Cum aţi descrie relaţia voastră?
Ar fi putut fi ceva...
Dar?
Ţi-am adus ceva.
Un prieten al drei Bahon a venit la atelierul nostru.
Un fotograf.
Şi ne-a fotografiat pe toate! În hainele de duminică, pe gratis!
Frumos!
E foarte frumoasă.
Dar, în carne şi oase, îmi placi mai mult.
Frieda, ascultă. Mai e ceva.
Mi s-a oferit un post.
La Căile Ferate Federale elveţiene.
În Zürich.
Zürich?
Dar tot am să vin să te vizitez.
În timpul liber, dacă pot.
Şi acum am o poză frumoasă a ta.
Poate că vii să mă iei mai târziu...
dacă ţi-e dor.
Ţi-ar face plăcere?
Asta a pus capăt relaţiei voastre?
Mutarea ta la Zürich?
Nu mi-a răspuns la scrisori.
Mai ai fotografia?
Fotografia? Acasă.
Şi scrisoarea?
Da.
Dra Keller a pomenit vreodată de un fiu?
Ce fiu?
Unu, doi, trei!
- Bravo! - Felicitări!
O pereche frumoasă!
Colega!
Domnule preşedinte al Marelui Consiliu!
N-ai primit invitaţie?
- Cum are timp pentru lucrurile astea? - Domnilor...
- Felicitări. - Mulţumim.
Isteaţă fată. Ai pus mâna pe un bărbat deştept.
Îl aşteaptă o carieră promiţătoare.
Poate că el a fost isteţ să pună mâna pe o soţie deşteaptă?
Gesine, aici!
Mai beţi un pahar. Şi dumneata, domnule procuror.
Să sperăm că nu-şi distruge viitorul.
Asocierea cu sălbăticiunea asta pare să-i fi întunecat judecata.
Brusc, susţine nişte aiureli ultramoderne.
A spus chiar că, în ciuda naturii lor,
femeile ar putea fi avocaţi, ca bărbaţii!
- E ridicol! - Ştiu.
Oare chiar a studiat în Germania sau doar a flirtat?
"Pe baza naturii lor" au fost cuvintele mele exacte.
Domnilor...
Oare nu în casa familiei Gmür femeia e cea care poartă pantalonii?
Cum îndrăzneşti?
Noroc!
Scuzaţi-mă. Mă aşteaptă soţia mea.
Nu puţine domnişoare
au sperat să devină noua doamnă avocat.
Nemţoaica a câştigat cursa.
La fel a fost şi în cazul dv.?
Erau alte vremuri.
Te doare capul?
Azi ar fi fost ziua de naştere a lui Ernstli.
Odată, i-am adus o prăjitură.
Cu o lumânărică.
I-a plăcut atât de mult, încât n-a vrut s-o stingă.
Am crezut că nu voi simţi...
Durerea unei mame care-şi pierde copilul.
Dar durerea e mereu prezentă.
Peste tot.
De ce n-am simţit nimic până acum?
Ar fi trebuit să ţip mai tare?
Să mă împotrivesc mai cu forţă?
În capul meu se învălmăşesc multe gânduri.
Nu le pot înţelege pe toate.
Nu m-au lăsat să fiu mamă.
Dar îl aud pe el,
fără urechile mele.
Îl văd.
Fără ochii mei. Feţişoara lui!
Îl văd cum se uită la mine.
Cum mă ia de mână.
Atât de cald şi de delicat...
Ca o catifea.
Nimeni nu trebuia să afle de ruşinea care mă apăsa.
Însă acum, privind moartea în ochi, îmi trăiesc cel mai negru ceas.
Poate că veţi înţelege, dle Janggen, poate că cineva va înţelege
cum am devenit monstrul care sunt azi.
Când el mi-a adus nenorocirea, era o seară de duminică.
Poftim.
De ce?
Aprindem o lumânare pentru Ernstli.
Recunoaşte.
Preferai sărutări în secret, la lac. Copilul îţi stătea în cale!
Nu voiai să fii mamă.
- Voiai libertate. - Libertate?
Voiam să fiu o mamă adevărată!
O mamă adevărată nu-şi ucide copilul şi-l îngroapă în pădure!
Nu avea viitor!
Viaţa poate fi crudă, mai crudă decât moartea!
Reprezentaţi legea?
N-aveţi idee!
Nu toată lumea mănâncă cu tacâmuri de argint!
Şi, dacă ai farfuria goală, la ce foloseşte o furculiţă lustruită?
M-am săturat de autocompătimirea ta.
Vreau să vorbesc cu dl Janggen.
Doarme, ca să-i treacă mahmureala.
O clipă!
De unde îl cunoşti?
- Ascultă-mă! - Ştii ce-i asta, Erna?
Trădare.
Nu mi-am închipuit niciodată că o să faci aşa ceva! Fir-ar să fie!
Fiecare om are dreptul la o apărare,
chiar dacă a făcut ceva inuman.
Acum eşti şi directorul închisorii?
Pentru Dumnezeu! Să faci echipă cu Janggen pe la spatele meu!
E ceva demn de dispreţ!
- E avocatul apărării ei! - Da.
Şi tu i-ai dat tot ce-i trebuie!
- Calmează-te! - E o ucigaşă, Erna!
Nu o prietenă, nu copilul pe care nu l-ai avut!
- L-a sugrumat cu sânge rece! - De unde ştii atât de sigur?
Poftim. Citeşte.
Aşadar, onorată instanţă, în aceste circumstanţe,
făptaşa a acţionat sub imperiul unei crize emoţionale scuzabile.
Ceea ce constituie o sentinţă de unul până la zece ani de închisoare.
Bine zis!
Dar nimic nu s-ar fi întâmplat dacă tatăl copilului ar fi sprijinit-o.
Ai uitat partea asta.
Sugerezi că biata femeie are creierul afectat.
"Legea nu ajută femeile imorale care au legături cu bărbaţi însuraţi."
"Doar ele suportă consecinţele." Aşa spune legea în Thurgau.
Dar şi bărbaţii imorali creează copii nelegitimi.
Nu există nicio dovadă că ar fi fost viol.
Nu există nicio dovadă că n-ar fi fost.
Ar fi trebuit să-l dea în judecată atunci, în Thurgau.
Însă acolo bărbaţii însuraţi nu pot fi daţi în judecată.
Ea a vrut, desigur, să evite să fie condamnată.
Dar e întotdeauna nevoie de doi pentru o sarcină!
Din punct de vedere moral, ai dreptate.
Dar eu pot lucra doar cu ce permite legea.
Nimănui nu-i pasă cum a fost conceput copilul în Thurgau,
ci doar de cum a murit în St. Gallen.
Dar, până la urmă, e vorba de moralitate.
Să le declari nebune pe femeile care acţionează din disperare
e la fel de imoral!
Cum se vor schimba vreodată lucrurile, dacă nimeni nu face primul pas?
Mai întâi trebuie să se schimbe modul de gândire, apoi legile.
Nu pe tine sunt supărată.
Sunt supărată pe bărbaţii care fac legile.
Unu, doi, trei...
Nu vă vin bine?
Nu sunt pentru mine.
Nu se poate să fiu afară!
- Vor şti toţi ce am făcut! - Toată ţara ştie.
De ce ţi-ai omorât copilul?
Ucigaşo!
O să arzi în iad, vrăjitoareo!
Lăsaţi-ne să trecem!
- Domnule procuror! - Aveţi un minut pentru "Tagblatt"?
Domnule Gmür!
Acuzata, Frieda Keller.
Declarăm deschisă şedinţa
în cazul "Procuratura St. Gallen contra Frieda Keller".
Dat fiind marele interes al publicului şi al presei,
vom ţine procesul aici, în sala mare de consiliu.
Domnilor membri ai Marelui Consiliu...
Bine aţi venit.
Domnule procuror Gmür, vă rog să prezentaţi acuzarea.
Mulţumesc, dle judecător.
Voi dovedi că acuzata, cusătoreasa Frieda Keller din Thurgau,
şi-a omorât copilul şi a acţionat cu premeditare.
Copilul era rezultatul nedorit al indiscreţiilor comise
în timp ce era angajată la hanul "Zur Post" din Bischofszell,
unde n-a putut rezista avansurilor hangiului.
- A fost viol! - Linişte, vă rog!
Conform măsurătorilor antropometrice Bertillon,
am identificat un lob al urechii de formă conică.
Indică, în mod clar, o dispoziţie către furtişag şi minciună.
A doua parte se poate susţine cu probe.
- Linişte în sală! - Măicuţă Wyss, veniţi în faţă.
Cum aţi descrie caracterul drei Keller?
Neglijent.
Venea doar când îi ceream în mod expres.
Aveaţi impresia că dra Keller ţine mult la copilul ei?
Abia dacă-l cunoştea.
După ce a fost silită să-şi ia fiul de la orfelinat,
dra Keller v-a scris următoarele:
"Vă scriu ca să vă informez că am călătorit fără probleme.
"Ernstli s-a adaptat bine la viaţa în München."
Aşa este.
Scrisoarea e datată 1 iunie 1904.
Ernstli era mort de mult!
- Ordine în sală! Fără intervenţii! - Mulţumesc. Nu mai am întrebări.
Nu avem destul spaţiu pentru mulţii copii ilegitimi.
Nu-i putem hrăni pe toţi. Sunt prea puţini bani.
Mulţumim. Puteţi lua loc.
Da... dar de unde pot lua cheltuielile pe care încă mi le datorează?
Luaţi loc sau părăsiţi sala!
Domnilor,
faptul că acuzata şi-a ascuns crima
indică premeditare, un plan bine gândit.
Pentru a dovedi aceasta, doresc să chem un alt martor.
Cererea vi se aprobă.
Heiri Rothenfluh!
Depoziţia lui Heinrich Rothenfluh, angajat, în Zürich, al căilor ferate.
Mărturia lui sub jurământ este după cum urmează:
"Acum doi ani, în toamna lui 1902, am cunoscut-o pe Frieda Keller
"şi am stabilit o relaţie intimă."
În decursul acestei relaţii cu acuzata
v-aţi trimis scrisori sau cărţi poştale?
Din când în când.
De exemplu, această mică scrisoare.
Frieda Keller v-a scris-o?
- Da. - Vă rog s-o citiţi instanţei.
"Dragă Heiri, te-am văzut abia ieri
"şi deja sunt plină de dor.
"Nu m-am putut gândi la nimic altceva toată noaptea, şi...
"n-am mai putut adormi.
"Nu-mi pot imagina cum va fi după ce pleci.
"Dacă te-aş putea însoţi,
"ţi-aş da o sută de sărutări în fiecare zi."
Atâta imoralitate lascivă pe o hârtie atât de mică!
Trebuie să fii călugăr ca să găseşti lascivitate aici.
Dle Rothenfluh, când v-a spus acuzata de preacurvia ei?
Şi despre aducerea unui copil în căsnicie?
- Frieda a fost mereu decentă! - Răspundeţi la întrebarea mea!
N-a pomenit niciodată de copil?
- Nu. - Târfa!
- Linişte, vă rog! - V-a indus în eroare.
Mulţumesc, dle Rothenfluh.
Acuzata a vrut să scape de povara ei
ca să ducă o viaţă liberă şi fără griji.
A intrat în pădure cu copilul şi o frânghie,
cu intenţia fermă de a-l omorî acolo! Iar asta este crimă!
Linişte în sală!
Dle Janggen, pledoaria dv., vă rog,
Stimate preşedinte al Curţii,
dragi judecători,
când o mamă îşi omoară copilul
motivele ei trebuie să fie profunde.
Motive care relevă ceva greşit în societatea noastră,
nu doar la femeile în cauză.
Nu le ascultăm.
Le ignorăm strigătele după ajutor.
Acuzata, al cărei caracter nu e deloc urât,
s-a găsit într-o dilemă pe care n-a putut-o rezolva.
O biată croitoreasă, cu origini umile,
înfruntând singură provocările vieţii, strivită de cheltuielile tot mai mari.
Era prea mult pentru mintea deja afectată a drei Keller.
Afectată, cerebral, de o boală din copilărie,
cu o capacitate de gândire şi de simţire slăbite,
s-a crezut într-o situaţie de criză.
Propria ei mamă îi arătase calea de ieşire.
Când, tânără fiind,
şi ea şi-a ucis copilul ilegitim ca să rezolve problema.
Linişte!
Ani mai târziu, fiica ei a ales aceeaşi cale.
Da, consecinţele legale sunt mai grave aici,
având în vedere că victima mamei sale era un nou-născut.
Totuşi, însă, cum putem explica asta?
O moştenire cruntă.
Crima ei trebuie judecată în această lumină,
căci contrastează puternic cu restul vieţii acuzatei.
Totala disperare a adus-o pe Frieda Keller la nebunie
şi a pus-o într-o situaţie
în care a simţit că nu are de ales decât să-şi omoare copilul.
Era singură în nenorocirea ei!
Fără sprijin. Fără bani.
"E mai bine să taci, e mai bine să uiţi."
Acesta a fost singurul sfat care i s-a dat în viaţă.
Şi tema care i-a traversat întreaga existenţă, ca un fir roşu.
Aşa cum procurorul i-a interzis o judecată dreaptă,
refuzând să lase avocatul apărării s-o vadă înainte de proces.
Incredibil!
Chiar dacă în joc e viaţa acuzatei.
Pentru că e ameninţată cu o pedeapsă foarte discutabilă!
- Exact! - Aboliţi pedeapsa cu moartea!
Linişte!
Măcar soţia lui...
...pare să aibă simţul dreptăţii. Urmaţi-i exemplul, domnule procuror.
Frieda Keller
era o mamă grijulie.
Copilul avea o frânghie în jurul gâtului!
Şi un tipar pentru un costumaş de şcoală,
găsit de procuratură în camera ei...
- Băiatul nu mai avea faţă! - Linişte!
Tiparul pentru un costum de şcoală necesar victimei în viitor
dovedeşte că Frieda Keller intenţiona să-şi ducă fiul înapoi,
de îndată ce ar fi putut, în circumstanţe onorabile.
Dar soarta avea alte planuri.
Domnule preşedinte al Curţii, domnilor judecători,
da, clienta mea e vinovată.
Frieda Keller şi-a omorât copilul.
Dar vina la care mă refer e mai extinsă
şi zace, măcar parţial, în altă parte.
Iar Frieda Keller nu e un caz izolat.
Multe mame trebuie să-şi ascundă copiii.
Să-i ascundă, nu să-i îngroape!
Şi noi ce facem?
Ce face societatea cu o persoană aflată în necaz?
Îi întoarcem spatele.
Ce fac măicuţele de la orfelinatul Tempelacker?
Îi azvârl pe copii afară.
Şi ce face propria ei familie?
Refuză să-i ofere copilului un cămin, de teama bârfelor.
Şi martorul, despre care Acuzarea spune că a fost păcălit de acuzată...
El ce face?
O lasă pe iubita lui să-i scrie scrisori de dragoste
şi să-i arate cum l-ar săruta, doar ca să se lepede de ea cu prima ocazie.
Derbedeule!
E irelevant! E speculaţie!
Domnule procuror, vă rog!
Dragul nostru procuror consideră că toate acestea sunt irelevante.
Dacă-mi permiteţi, se impune întrebarea: irelevante pentru cine?
Pentru dv., personal, dle Gmür.
Reprezentaţi o societate, cu standardele ei duble.
Vă întreb, dle Gmür:
dv. aţi fi luat în casa dumneavoastră acest copil acoperit de ruşine?
Onorată instanţă,
Apărarea consideră că a dovedit că această...
crimă oribilă nu a fost plănuită de o minte sănătoasă.
Apărarea cere o pedeapsă blândă,
cu un număr limitat de ani de închisoare
şi o evaluare psihiatrică, dacă se consideră că e necesar.
Vă mulţumesc.
Mulţumim! Acuzata ar dori să vorbească?
Nu, domnule preşedinte al Curţii.
Declar şedinţa închisă.
Curtea se retrage pentru deliberare.
Curtea a decis.
Acuzata, dra Frieda Keller, este,
conform Articolului 133 din Codul Penal,
găsită vinovată de crimă
şi condamnată la moarte.
Nu toată lumea e de acord cu verdictul.
Acest verdict e foarte controversat,
nu doar în instanţă, ci şi în societate.
...luptând în zadar pentru viaţa ei... ...apelul Apărării a fost respins...
Se întreabă cine ar...
Se pare însă că există opoziţie în rândul populaţiei civile.
CLEMENŢĂ
FEMEIE -VIAŢĂ -LIBERTATE
- Vin alb! - Pune, puţin.
Faptul că publicul cere cu înflăcărare clemenţă pentru Frieda Keller
arată că e vremea pentru o schimbare de atitudine.
FĂRĂ PEDEAPSA CU MOARTEA CLEMENŢĂ
Doar fiindcă nu strigăm nu înseamnă că nu e o mare nedreptate!
BĂRBAŢII N-AR TREBUI SĂ DECIDĂ CUM TRĂIESC FEMEILE
Acest proces arată, încă o dată,
că drepturile, morala şi justiţia nu corespund între ele.
Acum, doar o mână de bărbaţi vor decide
dacă legea noastră e interpretată în concordanţă cu dreptatea.
Domnule procuror?
Felicitări pentru izbândă.
Am auzit că veţi fi nominalizat curând pentru Marele Consiliu.
Poftiţi.
Petiţia mea pentru clemenţă.
Ştiţi foarte bine că nu ajunge. Trebuie s-o ceară şi condamnata.
Refuză. Nu vrea să vorbească cu mine.
Vă cer ajutorul.
La ce vă aşteptaţi? Aţi prezentat-o drept nebună.
Mi-aţi blocat accesul la ea,
spre avantajul dv.
Acum, că aţi câştigat şi sunteţi foarte respectat...
ajutaţi-mă să salvez viaţa acestei femei în suferinţă.
Dle Gmür, timpul se scurge repede. Avem două zile să depunem petiţia.
De ce să vă ajut tocmai eu?
A fost oare chiar necesar?
Faptul că în casa noastră n-au răsunat râsete de copii e tragedia noastră.
Nu va fi compensată de exploatarea suferinţei altcuiva.
Nimeni nu trebuia să afle de ruşinea care mă apăsa.
Însă acum, privind moartea în ochi, îmi trăiesc cel mai negru ceas.
Când el mi-a adus nenorocirea, era o seară de duminică...
E corect, aşa.
Doar că...
Mi-ar fi plăcut să încerc să-i fiu mamă.
Am crezut sincer că lucrurile ar putea merge bine cu Heiri.
Ţi-am scris o scrisoare.
Dar încă n-ai voie s-o citeşti.
Doar când o să fii în tren.
O scrisoare de adio?
Sper că nu.
O să te vizitez curând.
Dar dacă am împărţi o cameră... în Zürich?
Nu-ţi place să lucrezi la dra Bahon?
Sunt sigură că şi la Zürich e nevoie de croitorese.
Nu cred că femeile au acces la barăci.
Putem economisi pentru un apartament. N-avem nevoie de mare lucru.
O bucătărie, un dormitor, poate o cameră a copilului...
Joci ca un fotbalist adevărat!
Trage şi înscrie!
- Bun şut! - Mulţumesc!
Eşti foarte bun!
Sunt ceva mai mici ca mine.
Dar dacă aş avea deja un copil?
Un copil? Tu?!
Nu... Tu nu eşti una din alea.
Asta li se întâmplă numai fetelor ieftine.
Mă conduci la gară?
Da.
Îl plăceam atât de mult...
De s-ar fi însurat cu mine...
Sau dacă Ernstli ar mai fi putut rămâne puţin la Tempelacker.
N-aş fi făcut ce am făcut.
Trebuie să mă credeţi, doamnă...
"Când sora mea a refuzat să se mai ducă,
"tata m-a trimis pe mine să lucrez la Zur Post, fiindcă aveam nevoie de bani.
"Zimmerli mi-a cerut să aduc vin din pivniţă.
"Apoi a venit după mine şi asta a fost căderea mea."
Asta a scris sora dv.
Servea la mese la Zimmerli fiindcă n-aţi mai vrut să lucraţi acolo.
Ştiaţi că Zimmerli o va abuza pe Frieda...
fiindcă la fel făcuse şi cu dv.
Vă daţi seama că aţi fi putut preveni toate astea?
Dacă aţi fi spus cuiva,
dacă măcar cineva ar fi spus cuiva!
Ieşiţi!
Am vrut să întreb, politicos...
Cine a condamnat-o la moarte? Dumneavoastră!
E vina dv. că s-a ajuns aici!
E adevărat ce a spus?
Ai avut dreptate.
Am fost un idiot să te critic pentru ce ai făcut.
Îmi pare rău.
Stai jos.
Ia o gură.
Deschide gura.
Aici uiţi că viaţa, afară, merge mai departe.
Nu trebuie să te dai bătută acum!
Trebuie să scrii petiţia pentru îndurare!
Nu se poate să te omoare!
Prefer să mor
decât să putrezesc aici toată viaţa.
Ca un animal în cuşcă.
Scuipată.
Declarată nebună.
Poate că au dreptate.
Ei nu te cunosc deloc!
Dar mă condamnă oricum.
Nu am vrut asta.
Nimic din toate astea. Trebuie să mă crezi.
- E în ordine. - Nu.
Nu este.
Eu sunt vinovată...
de tot ce ţi s-a întâmplat.
Ştiam foarte bine ce-ţi face Zimmerli.
Friedi, îmi pare atât de rău! Dar nu mai puteam îndura.
Mi-era atât de ruşine!
Nu e adevărat.
Cum te-aş fi putut ajuta?
Nu puteam să iau la mine un copil care m-ar fi privit cu ochii lui.
Pleacă!
Îndepliniţi sentinţa cât mai repede cu putinţă.
Nu eu duc legea la îndeplinire.
Toate bârfele astea sunt neplăcute pentru mine şi familia mea.
Suntem arătaţi cu degetul. Dar n-avem nicio legătură cu asta!
- Trebuie să înţelegeţi... - Am de lucru.
Ce caută el aici?
Dl Zimmerli tocmai pleca.
Locul tău e în iad!
Nu şi-o putea niciodată ţine în pantaloni.
Ne pipăia mereu.
Bărbaţii ca el cred că femeile sunt mereu la dispoziţia lor.
Ca o mobilă pe care te aşezi când ai chef.
Pernele Friedei erau mai moi decât ale tale.
Oamenii pot face lucruri rele ca să se apere de propria durere.
Sunt procuror public.
N-am avut de ales.
Nici eu.
Te cred, să ştii.
Că preferi moartea, vieţii.
Ai dovedit deja asta.
Şi acum o faci din nou.
Nu sunt de acord cu ce ai făcut,
dar nu meriţi moartea.
Nu ai deschis gura nici măcar o dată.
Pentru Dumnezeu, ridică vocea acum şi cere îndurare!
Povestea ta...
Trebuie să rămâi în viaţă.
Altfel nimic nu se va schimba vreodată!
Luptă pentru viaţa ta, Frieda!
Cum e?
Am îndurat cu curaj grijile şi privaţiunile,
cinci ani lungi.
Neîmpărtăşind nimănui groaznica mea suferinţă,
ţinând-o ascunsă în inima mea.
Când a murit mama, mi-am pierdut echilibrul.
Fără compasiunea ei,
fără mâna ei care mă ajuta, puterea mea n-a mai fost de-ajuns.
Domnule Gmür!
Nu am făcut asta din ură sau fiindcă mi-aş fi detestat copilul.
Ci frica de condamnare şi de dispreţ m-au umplut de atâta disperare,
încât n-am mai putut să judec limpede.
A fost ca şi cum m-ar fi împins un spirit malefic.
Am pierdut măsura vinii mele.
Numai Dumnezeu ştie cum arătam pe dinăuntru.
Ceea ce am făcut este abominabil.
Durerea mă va însoţi toată viaţa.
Însă vă cer îndurare. Dăruiţi-mi harul vieţii
ca să devin mai bună, prin remuşcări sincere şi profunde,
şi să găsesc acea linişte a inimii pe care am pierdut-o.
Şi astfel, dacă prin străduinţă, obedienţă şi bună purtare
mă pot dovedi demnă,
îmi rămâne un licăr de speranţă că voi mai cunoaşte, odată, libertatea
şi că mă voi întoarce printre oamenii cumsecade.
Îndurarea e prerogativa voastră. Vă implor să mă găsiţi demnă de ea.
Fie ca Domnul şi voi să vă înduraţi de biata, slaba fată care sunt.
Nefericita,
Frieda Keller.
Deschidem votul
asupra petiţiei pentru clemenţă a Friedei Keller.
Membrii Marelui Consiliu sunt rugaţi să voteze.
Urna cu voturile, vă rog.
Este voia Marelui Consiliu
ca Frieda Keller, care a fost condamnată la moarte,
să beneficieze de clemenţă.
Condamnarea la moarte e ridicată
şi transformată în închisoare pe viaţă,
în izolare severă, cu interdicţia de a comunica.
În calitate de criminală condamnată,
nu aveţi dreptul la niciun privilegiu.
Nu aveţi dreptul la scrisori sau vizite.
Aţi pierdut dreptul de a purta un nume
şi nu vi se permite să mai vorbiţi cu alţi oameni,
de azi încolo.
Frieda Keller a petrecut 15 ani în detenţie solitară.
Având o sănătate fizică şi mintală precară, a fost graţiată în 1919.
După ce a suferit un atac cerebral, în 1939,
a fost internată în clinica de psihiatrie Munsterlingen,
unde a murit, trei ani mai târziu.
Cazul ei a devenit un simbol al inechităţii sistemului penal al vremii.
A mobilizat mişcări ale femeilor elveţiene pentru drepturi egale.
În 1942 a intrat în vigoare Codul Penal elveţian
şi pedeapsa capitală a fost abolită.
De atunci, şi bărbaţii însuraţi pot fi judecaţi pentru agresiune sexuală.
Aţi urmărit FRIEDA ŞI POVESTEA EI
Traducerea FAST TITLES MEDIA