Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Beszélnie kell, Fraulein Keller.
Az Isten szerelmére, beszéljen végre!
Mi történt az erdőben?
FRIEDA ÜGYE
IGAZ TÖRTÉNET ALAPJÁN
ST. GALLEN, 1904
Mondja, viccel?
- Biztos, hogy bűnös. - Ne vegye úgy a szívére, kolléga úr.
Hány ártatlannak kell még szenvednie, mielőtt bezárathatjuk?
Hinnie kell az emberi jóságban.
Államügyész úr!
Janggen úr!
Már eltelhetett valamennyi idő,
és a heves esőzés lemosta róla a földet.
Mi történt?
Először csak a sapka és a cipő látszott,
de aztán kiderült, hogy egy gyerek holtteste van ott.
Ez volt a nyakán.
Micsoda szörnyű idő!
Június közepén!
Hallottatok a gyerekről?
"Tegnap este egy ötéves fiú holttestét találták meg a gyertyánerdőben.
A feltételezések szerint már régebb óta ott volt."
Miféle szörnyeteg tehette ezt?
"Mivel hasonló gyermek nem szerepel az eltűnt személyek listáján,
arra kérjük a nyilvánosságot, hogy segítsenek az azonosításában.
A gyermek szürke, galléros zubbonyt viselt,
ugyanolyan színű térdnadrágot,
fehér inget, fekete fűzős cipőt és fehér sapkát."
És biztos benne?
Teljesen. Ezek Ernstli Keller ruhái.
Egyelőre ennyi. Köszönöm, nővér!
Hogy épp a kis Ernstli az!
Olyan régóta gondoztuk már!
Csak négy hete vitték el tőlünk.
Maradt egy rendezetlen számla is utána.
- Az anyja nem fizetett időben. - Ez nem tartozik az ügyészségre.
Írtál végre Heirinak?
Ó, Friedeli!
Már semmit sem eszel.
Holtsápadt vagy.
Vannak még jóképű férfiak,
akik nem szöknek el csak úgy Zürichbe.
- Frieda Keller? - Nem. A testvére vagyok.
Miről van szó?
Azt vele szeretnénk megbeszélni.
Itthon van?
Én vagyok Frieda Keller.
- Szomorú hírt hoztunk a... - Én tettem.
Talán csirkét vághatnánk. Megfelelő étel dölyfös kakasoknak.
De nem kell semmi újmódi fogás. Ahhoz túlságosan fontos ez a vacsora.
Miért vagy olyan ideges?
Maguktól kell úgy dönteniük, hogy kineveznek a Nagytanács tagjának.
Sakk.
Most az egyszer tedd félre a büszkeségedet,
és mondd meg nekik, mit szeretnél!
Nem fogok koldulni.
Ne nagyon bízz az urak intelligenciájában!
Mindketten tudjuk, hogy öntelt majmoknak tartod őket.
Conradot igen. Amilyen szemeket mereszt rád...
- Nem vetted észre? - Ugyan, Walti!
- Gyönyörű felesége van és öt gyereke! - Épp ez az!
Bocsánat!
Schöneberger úr van itt.
A halott kisfiú.
- Az anyja tette. - Mi?
- Bevallotta. - Jó, holnap foglalkozunk az üggyel.
Megint kása?
Ez pinaszagú.
Hadd dörgöljem hozzá magam!
Csönd legyen!
Nem ilyennek képzeltem.
Báránybőrbe bújt farkas.
Egyél!
Hé!
Nyissa ki!
Megölt egy védtelen gyermeket.
Akkor vigyázzon rám!
Enned kell valamit!
El kell varrni...
...a vállánál.
Így túl szoros.
Legfrissebb hírek az erdőben talált halott gyermekről!
Gyermekgyilkosság a gyertyánerdőben!
Tessék, uram!
Hadd nézzem!
- Köszönöm! - Adj egyet, fiam!
Köszönöm!
Mi történt veled, gyermekem?
Frieda.
Frieda a nevem.
Nem akarok tetveket.
Én sem.
Miért dolgozik ilyen helyen?
Úgy látom, nincs szüksége rá.
A tétlenség árt az elmének.
Te is hamar rájössz majd.
Felismeri ezt?
Kisasszony!
Újra megkérdezem: felismeri ezt?
Igen.
A fia ezt viselte,
amikor elhozta a Tempelacker Gyermekotthonból.
Jól mondom?
Mit csinált a kisfiúval az erdőben?
Én tettem. Nem elég ennyi?
Nem, nem elég. Tudnom kell, mi történt.
Keller kisasszony!
Ék alakú fülcimpa.
5,7 centiméter.
Állj fel és fordulj!
Támaszkodj a falnak!
Hajlítsd be a jobb lábad!
- Maradj nyugton! - Nőhöz beszél, nem egy tehénhez!
Ez nem nő, hanem gyilkos.
- 29. - Menjen ki!
Maga is!
Gyere le!
Emeld a karod!
Amikor én csinálom ezt, abból egy szép ruha lesz.
Itt nem.
Hol van most Ernstli?
Legalább nem az erdőben elásva.
"Csak az ember létezik,
minden egyéb az ő kezének és agyának alkotása."
Ember!
Gyönyörű! Büszkén
hangzik.
Az ember!
Nem bánja, hogy a jegyese továbbra is dolgozik?
Lehet egyáltalán munkának nevezni a színjátszást?
Aú! Vigyázzon, megszúrt!
Hogy ismerkedtek meg?
Berlinben tanult, és magával hozott szuvenírnek.
Látott egy darabban, és belém szeretett.
Elhagyni a hazánkat egy férfiért nem könnyű döntés.
- Most már mozoghat. - Hogyne! Hogy megszúrjanak a tűk.
Nem fogják megszúrni a tűk.
- Akár táncolhat is így. - Inkább nem.
Tudja, az ügyvéd úr valójában egy gyáva nyúl.
Díszes hajcsatok,
tűtartó doboz,
zsebkés,
egy fadarab.
Fűzfakéreg.
- Szappan. - Megmondaná, hogy van Frieda?
Nem mondhatok semmit.
- Képeslapok. - Bemehetek hozzá?
Legyen szíves, lépjen hátrébb!
- Ez meg mi? - Szabásminták.
Ez az enyém.
Odaadná neki?
Ha fél, nem eszik, de az almát talán megeszi.
Menjen tovább, nincs mit bámulni!
Maradjanak!
Tudnának mondani valamit a bűntényről?
Én semmit nem tudtam, amíg be nem kopogott a rendőrség.
- A sógornőm nálunk lakott. - És a gyerek?
Ő a Tempelackerben. Tudja, a gyermekotthonban.
Miért nem magukkal?
Soha nem hittük, hogy így alakulhat a dolog.
Esetleg kételkednek benne, hogy a hölgy...
Keller. Frieda Keller.
...hogy Keller kisasszony a tettes?
Ön nem tudja, Frieda min ment keresztül.
Egyáltalán nem olyan, amilyennek az újságok leírják.
Min ment keresztül?
Remélem, elég.
Ez minden, amink van.
Mindent mondjon el!
Minél többet tudok,
annál jobban segíthetek a húgának.
Frieda jó lány. És szorgalmas.
- Szívesen főzött, és... - Mi fognak csinálni vele?
- Lesz egy per. - Halálra ítélik?
Csak akkor, ha a vád bebizonyítja, hogy szándékosan tette.
Ha az ítélet gyilkosság.
Mit tudnak a gyerek apjáról?
Nem volt apja.
Már megbocsásson, nyilván volt.
Lehetett a húga cinkosa?
Nem.
A nők gyakran meg akarnak szabadulni a törvénytelen gyermeküktől.
Nos,
nem akarjuk feltartani.
- Elvállalod az ügyet? - Hát hogyne.
Bár ahogy elnézem, szinte ingyen kell dolgoznom.
Az a nő vagy nagyon kétségbeesett, vagy egy gátlástalan szörnyeteg.
Nem szörnyeteg!
- Ő jó lány. - Ezt mégis hogy érti?
Őt szerettem legjobban a varrodában.
Okos volt és mindig udvarias.
Észrevett rajta bármi furcsát mostanában?
Csendesebb volt.
Azt hittem azért, mert sokszor fájt a feje.
Azt hittem, a munkából is ezért hiányzik.
Volt valakije, találkozgatott férfiakkal?
Csak a munka járt a fejében.
Alig volt pénze.
A nővérének sokat fizetett, hogy ott lakhasson.
És maguk nem is tudták, hogy van egy fia?
Biztos, hogy Friedának volt egy gyereke?
Ez egyáltalán nem vall rá.
Lehet, hogy fenyegette valaki?
Egyszer bejött egy nő a szalonba.
Nagyon... dühös volt.
Nagyszerű.
Jól van.
Beküldheted Sophie-t.
- Most te jössz. - Hogy festek?
Így máris haza fog küldeni.
Kell egy kis szín.
Hogy csinálod ezt?
Ilyen csinos ruhák rongyokból!
Egy párizsi divatházban kellene dolgoznod.
Az álmokat nem vehetik el tőlünk.
Siess, most te következel!
Nem hallottam, miről beszélnek...
és nem kérdeztem meg.
Nem akartam, hogy Frieda azt higgye, kémkedek.
Még a körülményeket figyelembe véve sem értem,
hogy lehet valaki erkölcsileg ennyire romlott.
Nem fér a fejembe.
Egy anya megöli a saját gyerekét!
Az ember azt gondolná, hogy az anyai ösztön mindig a gyermek védelmére kel.
- Megkérdezte, hol van most Ernstli. - Persze, hirtelen érdekelni kezdte.
És épp téged kérdez róla.
Igen, épp engem kérdez.
Ezek szabásminták, Walti.
Méghozzá gyerekruhákhoz, úgy látom.
VÁROSI TANÁCS ST. GALLEN
- Ügyészné asszony! - Jó napot!
Már mondtam, az ügyész engedélye nélkül senkit nem lehet meglátogatni.
Tudom, de azt is mondta, hogy hozhatok ruhákat.
Ruhákat igen.
Ez csak fűzfakéreg a fejfájására.
Kérem, adja oda neki!
Jól van.
Megmondaná, hogy van Frieda?
Ki tudja, mi játszódik le egy gyilkosban?
Jó napot!
Az anyák, akik idehozzák a gyereküket, kezdettől küzdenek az anyasággal.
De hogy ez idáig fajuljon...
Mit tehettem volna?
Egyfolytában hozzák be az újszülötteket, kell nekik a hely.
A fiúnak mennie kellett. Csak elbutult volna a kisbabák közt.
Az anyja végül elvitte,
amikor egy végső határidőt szabtam ki neki.
És a pénz? Azt elhozta?
Ruhát kellett vennem neki.
Hová megyünk?
Isten veled, Ernstli!
Gyere!
A pénzt hozza el a jövő héten,
de akkor már tényleg!
Persze nem hozta el. Várjon egy percet!
Tessék, itt a befizetőkönyv.
Ha mindenki annyival tartozna, mint Frieda,
a Tempelacker igazi szegényház lenne, az biztos.
És itt a levél.
Igen.
Nem tudom, mikor hozhatta be.
Később találtuk meg, takarításkor.
Mi történt volna, ha nem vitte volna el a fiút?
Otthagytuk volna az ajtaja előtt. Nincs hely mindenkinek.
Azt írja, hogy Ernstlinek jól megy a sora.
Münchenben?
Írhatok levelet Berthának?
Hogy köszönetet mondjak neki.
Nehéz tiszta fejjel gondolkozni, ha nincs tennivalónk.
Egyelőre csak az ügyésszel beszélhet.
Nálatok a szalonban sokat keresnek a varrónők, nem?
A meghaláshoz sokat,
az élethez keveset.
Dolgozhattál volna önállóan.
Igen, az álmok ingyen vannak,
de a többi...
...már nem.
Az élet hosszúnak tűnik, ha várjuk a halál megváltását.
Ernstlit mitől kellett megváltani?
Az élettől.
A betegségektől, amiket a tél hoz.
Az éhség miatt görcsölő gyomortól.
A megvető, lenéző...
pillantásoktól.
Attól, hogy egy szégyenbe esett lány fia.
Tőlem.
Azokat a szabásmintákat...
...Ernstlinek szántad, ugye?
Iskolai ruhának.
Reméltem, hogy egyszer családként élhetünk valakivel.
Ahogy maga is.
Elég lesz.
Nekem sem teljesült minden álmom.
Be kell tömni, másképp elgennyesedik.
A föntinél pedig vigyáznia kell, nehogy begyulladjon.
Majd adok...
...egy port önnek.
Vegye be, ha visszatér a fájdalom!
Köszönöm!
Újabb hírek a gyerekgyilkosságról!
Minden az esetről a Tagblattban!
- Jó reggelt, kolléga úr! - Janggen úr!
- Hogy van? - Jól. És ön?
Túljutott már a csalódáson, hogy felmentették Hägelit?
Nekem ez sosem személyes ügy. A munkával jár.
Megnyersz kilencet, elveszítesz egyet.
Tudhattam volna, hogy majd így csűri-csavarja.
De ha már munkáról van szó: meglátogatnám az ügyfelemet.
Maga képviseli a gyilkos nőt?
És a munkám része, hogy meglátogassam.
Nem kötelességem megengedni, amíg nem végzek a kihallgatásával.
Nem kötelessége, de azért még megteheti.
Az ügyfele vallomást tett. Az eset világos.
Igen, de szeretnék erről magam meggyőződni.
Időpazarlás.
Talán aggódik, hogy zavarossá tehetem a világos esetet?
Ne becsülje túl magát, kedves kolléga!
A munkám része biztosítani, hogy az emberek bízzanak bennünk,
és a gyilkos igazságos büntetést kapjon.
A halálbüntetés igazságos?
Ezt a bíró dolga eldönteni. Mennem kell.
Egy, kettő...
három, négy, öt...
nyolc, kilenc, tíz. Megyek!
Ezzel elfoglalhatod magad.
Alakítsd át őket! Itt vannak a méretek.
Ez stoppolótű.
Mást nem hozhatok.
Kell még valami?
Igen, olló.
Kérem! Kaphatnék még fűzfakérget?
Fejfájásra.
Évente több száz törvénytelen gyerek születik.
A legtöbb anya rossz anyagi helyzetben van,
de ha mindegyik elásná a gyerekét az erdőben...
Semmi másra nem tudsz gondolni?
Kérhetett volna segítséget.
- Nem szabad hallgatni! - Épp te mondod, Walti,
aki inkább aprólékosan megtervezett vacsorákat ad,
mint hogy egyszerűen kérje a kinevezését?
Az egészen más!
Nála szégyen, nálad büszkeség.
Most összehasonlítasz egy vacsorát egy gyilkossággal?
Egész biztos, hogy én nem ölnék a kinevezésért.
Walti, én is szeretném, hogy bekerülj a Nagytanácsba!
Gesine!
Te meg mit csinálsz?
Miért, minek látszik?
És ha meglátnak?
Azt látják, hogy biciklizni tanulok. Fogd meg!
Hé! Elég lesz, jó?
De olyan praktikus! Miért csak a férfiak biciklizhetnek?
Mert meddőséget okoz,
és erkölcstelenséggel fognak vádolni.
Úgy helyes, ha az emberek inkább az erényeidről beszélnek.
Igazad van.
Hihetetlen!
Ki akar ruhát varrni egy gyereknek, akit utána...
A gyilkos fegyvert, a kötelet hol szerezte?
Kötele mindenkinek van.
Ezek szerint végig ott volt magánál.
Még azelőtt elhatározta, hogy megöli, mielőtt elhagyta a házat.
És Heiri Rothenfluh?
Gondolom, meg tudja mondani, ki ez a Heiri,
aki annyira örült, hogy újra láthatja magát.
Heiri az apa?
Akkor ki az apa?
"Jegyzőkönyv.
1904. június 7-én egy felületesen elföldelt fiú tetemére bukkantak.
A holttest hossza 102 centiméter.
A külső alapján a gyermek nem lehetett kevesebb négy-, és több hatévesnél.
A holttest teljes ruházatban volt,
föld és levelek borították.
Az arca helyén a megtaláláskor...
tömegével hemzsegtek a kukacok...
akárcsak az erősen felpuffadt kezeken és lábakon.
A kukacok eltávolítása után láthatóvá válik,
hogy az arc, valamint az orr egyes részei teljesen hiányoznak,
és a szemeknek sem maradt semmilyen nyoma."
Tudja, hányan vágynak gyermekre?
És maga?
Mindez hidegen hagyja? Nem bántja a lelkiismeret? Semmi?
Nem is szégyelli magát?
Szerda van. Nagymosás.
Gyere!
Épp egy kihallgatás közepén vagyok!
Vágj le még egyet!
Azt ott.
- Nálunk senki nem maradhat éhes. - Erna!
Megvédtelek saját magadtól, te is pontosan tudod.
Tudom.
- Igen. - Megártott a fogfájás elleni szer?
Az a nő az őrületbe kerget engem!
Megbántad, hogy hozzám jöttél feleségül?
Walti,
mindig melletted fogok állni.
Így láthatom, hogyan lesz egy makacs öszvérből a legjobb tanácsos.
Frieda Keller, született 1879. december 24-én Bischofszellben.
Teherbe ejtette Carl Zimmerli, a Zur Post fogadó tulajdonosa.
Indított apasági pert a lány?
Csak Thurgauban tehette volna.
Thurgau nem rám tartozik.
A hajadon anyák általában szégyellik bejelenteni a porontyukat.
Van információja egy bizonyos Heiri Rothenfluh-ról?
Rothenfluh, Heinrich.
A Svájci Szövetségi Vasút alkalmazottja,
Zürichbe költözött,
nincs róla bejegyzés.
Tiszta lap.
Minden rendben. Elmegyek ebédelni.
- Jó étvágyat! - Köszönöm.
Ügyészné asszony!
Csinos ruha!
- A férjem nincs itt. - Annál jobb!
Viszontlátásra!
Az Frieda Keller holmija?
- Mit akar? - Szeretnék beszélni vele.
Javaslom, hogy jöjjön vissza később.
Mindenkinek joga van védelemhez, ön is tudja.
Nagyon kérem, engedjen be hozzá!
Nem hagyhatjuk, hogy elítéljék úgy, hogy nem tudjuk, mi történt valójában.
Keller kisasszony!
A nevem Janggen. A védője vagyok.
Nézd, az ott Arnold Janggen ügyvéd!
A lány jó fogást csinált vele.
Nagyon csinos, és nem csak a drága öltöny miatt.
A slicce alapján van mit nyújtania a jövendőbelijének.
Sophie!
Bár én is ilyen szerencsés lennék! Akkor te varrnád a menyasszonyi ruhát.
Elmondaná nekem, mi történt?
Kérem, segítsen,
hogy segíthessek!
Nem kell segítség.
Ne adja fel a reményt!
Abban reménykedem, hogy ma éjjel nem lesznek patkányok az ágyamban.
Kényszerítették, hogy vállalja a bűntényt?
Nem.
Én tettem.
Az ügyész be akarja bizonyítani, hogy maga előre kitervelt mindent.
Kisasszony! Nem szabad olyat mondania,
ami arra utalhat, hogy előre megfontolta a szándékát.
Most már elég.
A továbbiakban forduljon a férjemhez!
Arra kérem, írjon le mindent.
Tud írni, ugye?
Írjon le minden részletet az életéről!
A jó és a rossz pillanatokat is.
Megteszi?
Mondja meg Berthának, hogy ne aggódjon értem!
Rendben.
Bertha épp most ment el.
Ó, nagy kár!
Úgy érzem, a felesége nem mond el mindent.
A sógornője se beszél, pedig nagyon nagy bajban van.
"Jobb hallgatni, jobb felejteni."
Az anyja mindig ezt mondogatta neki.
A hallgatás olykor megóvhat a gondoktól.
Tudtak a gyerekről?
Frieda próbált megszabadulni tőle, levetette magát a lépcsőn,
de nem működött.
Könyörgött, hogy fogadjuk be a kicsit,
de Bertha nem akarta.
Félt a szóbeszédtől. És már Friedát is befogadtuk.
- De ő fizetett ezért, úgy tudom. - Mi sem rajzoljuk a pénzt.
Miért jött Frieda St. Gallenbe?
Mert az apja kidobta otthonról, amikor terhes lett.
Kitől lett terhes?
Nem akarunk pletykát.
Ügyvédként diszkrét vagyok.
A férjem azt akarja, hogy ma minden legyen tökéletes.
- Ismered őt. - Igen, asszonyom.
Nem, nem. Az ízlésük konzervatív.
Hozd a másik készletet!
Máris, asszonyom.
Jó estét, uram!
Végre!
Jobban is siethettél volna!
Jézusmária!
Bocsánat!
Most mi lesz? Mindjárt megérkeznek!
Gyorsan menj fel és öltözz át!
Kitalálok valamit.
Csak a holttestemen át!
Van jobb ötleted?
Van fogalmad róla, milyen fontos ez az este a karrierem szempontjából?
Igen, épp elégszer mondtad már.
Szó sem lehet róla!
Jó, akkor én fogok felszolgálni.
Teljesen elment az eszed? Micsoda pletyka lenne ebből!
Mi van, ha felismerik?
Sosem lehet tudni!
Senki nem nézi meg egy szolgáló arcát.
Azt se vennék észre, ha a saját anyjuk szolgálna fel.
Most már elég! A vitának vége!
Nem, nem szabad túlzásba vinnünk.
Ha nincs munka, nincs pénz. Ennyire egyszerű.
Én egyetértek önnel, elnök úr, de a szociáldemokraták nem.
Ők még jobban védenék a munkásokat.
Miért kellene mindig a legutolsó divatot követnünk?
Mit várhatunk a szocialista szívű politikusoktól?
Ha rajtuk múlna, a nők is kapnának szavazati jogot.
Néha jobb, ha a dolgok maradnak úgy, ahogy vannak.
Hogy viselkedik a foga?
Remekül.
Ügyészné asszony!
Minden fenséges, mint mindig.
Még a zürichi Ambassadorban sem ettem ilyen jót!
Ön hízeleg, Herr Vetsch!
Egészségükre!
De mondja csak,
tud egyáltalán aludni ilyen közel egy gyilkoshoz?
Nagyon megterhelő lehet önnek.
Erna átélt már rosszabbat is.
Tudják, a férjem különleges biztonsági intézkedéseket hozott.
Mint látják, nem vagyok védtelen.
Borzalmas! Egy anya hidegvérrel megöli a gyerekét!
Nem tudjuk, hogy hidegvérrel tette-e, vagy valami lelki gyötrelem miatt.
Már megbocsásson, de egy erdei séta nem vált ki ilyet az emberből!
Hogy mit érez egy bűnöző,
miközben elköveti a tettét, azt bízzuk a regényírókra.
A gyilkosság főbenjáró bűn,
és a gyilkos megkapja, ami jár.
Arnold Janggen a legválogatottabb trükkjeit veti majd be
magával szemben.
Próbálkozzon csak!
Halál. Nem is lehet más az ítélet.
Ugye gondoskodik róla,
ügyész úr?
Állítólag az anyja is ült börtönben, ő is megölte a kisbabáját.
Igen, az is törvénytelen gyerek volt.
Mondják, vagy tudják?
Utcai pletykákkal nem foglalkozunk.
Mindenesetre az ügyész úr az érdeklődés középpontjába került.
Minden újság ír az ügyről.
Annál fontosabb, hogy megnyerje az ügyet, másképp megaláztatás vár rá.
- Azt senki nem akarná. - Isten őrizz!
A nő feje porba hull, ez nem is lehet kérdés.
Walter Gmürt
nem kell félteni, ő aztán érti a csíziót.
Conrad úr!
Ha a férjem nyerne, kiérdemelné, hogy a Nagytanács tagja legyen.
Nos,
ön is így gondolná, vagy csak a kedves felesége?
Ezt... mindenképpen át kellene gondolnom.
Ritkán jár itt előkelő vendég. Ön St. Gallen-i?
Arnold Janggen. Ügyvéd.
Carl Zimmerli, a tulajdonos.
Névjegyem nincs.
Örvendek. Talán tud segíteni nekem.
Információt gyűjtök Frieda Kellerről.
- Ismeri? - Igen. Ismerem Kelleréket.
Frieda apja meghalt. Rendes ember volt,
és jó barátom.
De a felesége, Frieda anyja...
Mi van vele?
Halottakról ugyebár vagy jót, vagy semmit, de...
az erkölcs és a törvény távol állt tőle.
Be is zárták, a Tobel börtönben ült.
- Jó ideig. - Mit követett el?
Kérdezze valaki mástól!
Én nem terjesztek pletykákat.
Kapcsolatban áll még Friedával?
Nem, nem, már rég nem.
De miért érdekli magát annyira az a lány?
Frieda fiának
maga az apja, nem?
Pletyka. Csak mert Frieda itt dolgozott.
"A thurgaui anya bevallotta, hogy megölte a fiát".
Frieda?
Ő volt az?
És a halott gyerek a maga fia volt,
Zimmerli úr.
Frieda Kellernek csak a férfiakon járt az esze.
Mit várhatnánk a fajtájától? Amilyen az anyja, olyan a lánya.
Hagyja, a vendégünk volt!
Adtam Friedának egyszer 30 frankot, egyszer meg 50-et.
Tudja, sajnáltam őt.
Heti öt frank volt a gyerek ellátása öt éven át.
Számolja ki, mire volt elég, amit adott neki.
Köszönöm, Frieda!
A férjem nevében is.
Nem tudtam, hogy ő a halálomat akarja.
Hol kezdje az, aki az egész életét akarja leírni?
Mindig azt hittem, hogy a fejfájásba fogok belehalni.
Gyerekkoromban agyhártyagyulladásom volt,
Az orvos feladta a reményt.
Anyám borzasztóan kétségbeesett.
Nem volt pénzünk rendes orvosságra,
de anyám gondosan ápolt.
Amikor meghalt, majdnem elájultam a sírjánál.
Nem tudtam tisztán gondolkodni
a borzalmas fejfájástól.
- Min dolgozol? - A védelmi stratégián.
Megmutatom annak az önelégült, senkiházi Gmürnek.
- A lány őrült? - Bárcsak az lenne!
Hol találom Heiri Rothenfluh-t?
Valahol ott hátul.
A vásárban láttam meg. Rögtön feltűnt.
- Meglepett, hogy szóba áll velem. - Miért?
- Közben más férfiakkal is hetyegett? - Nem, távolról sem.
Félreismeri. Frieda kedves,
de nem kihívó... és soha nem illetlen. Egyáltalán nem.
Találkozott a barátaival vagy a családjával?
- Mit követett el? - Itt most én kérdezek.
A szülei már meghaltak.
A nővérével nem találkoztam,
és úgy tűnt, nincs sok barátja.
Ő is küldött magának lapokat?
Nem. Csak egyszer egy levelet.
És mit írt benne?
Nekem tiszta a lelkiismeretem. Én nem bántottam senkit.
Hogyan jellemezné a kettejük kapcsolatát?
Ígéretes lett volna...
De?
Hoztam valamit.
Eljött a szalonba a főnöknőnk egyik barátja,
egy fényképész.
Mindannyiunkat lefényképezett, és képzeld csak, ingyen!
Szép!
Tényleg csoda szép!
De az életben sokkal szebb vagy.
Frieda, figyelj csak, volna valami.
Ajánlottak egy állást...
a svájci vasútnál.
Zürichben.
Zürichben?
De mindig meglátogatlak,
ha épp lesz szabadidőm.
És most már van ez a szép képem rólad.
Talán egyszer eljössz értem,
mert hiányzom.
Örülnél neki?
Véget ért az ismeretségük?
Azzal, hogy Zürichbe ment?
Soha nem írt vissza.
Megvan még a kép?
A fénykép? Otthon.
És a levél is megvan?
Igen.
Mondja, említett Frieda Keller egy kisfiút?
Milyen kisfiút?
Egy, kettő, három!
- Hurrá! - Gratulálunk!
Éljen az ifjú pár!
- Kolléga úr! - Üdvözlöm, elnök úr!
Magát nem hívták meg?
- Hogy van ilyesmire ideje Janggennek? - Uraim!
- Hadd gratuláljak! - Köszönjük!
Ügyes leány. Okos férjet fogott.
Nagyon ígéretes karrier áll előtte.
Vagy ő volt ügyes, hogy szerzett egy okos feleséget.
Gesine! Gyere!
Igyon még egy pohárral! Ön is, ügyész úr.
Reméljük, jól sül el a dolog!
Úgy tűnik, ez a vadóc összezavarja a gondolkodását.
Hirtelen kiáll mindenféle újmódi ostobaság mellett.
Azt is mondta, hogy a nők, természetük ellenére, szintén lehetnének ügyvédek.
- Ez nevetséges! - Tudom.
Tanult is Németországban, vagy csak udvarolt?
"Természetüknél fogva"! Így fogalmaztam.
Uraim!
Közismert tény, hogy Gmüréknél is a hölgy viseli a nadrágot.
Hogy merészeli?
Egészségükre!
Megbocsátanak? Vár a nejem.
Nem kevés hölgy remélte,
hogy ő lesz az ügyvédné.
A német lett a befutó.
Maguknál is így volt?
Azok még egészen más idők voltak.
Fáj a fejed?
Ma lenne Ernstli születésnapja.
Egyszer vittem neki süteményt,
rajta gyertyával.
Annyira tetszett neki, el sem akarta fújni.
Azt hittem, nem érzem majd...
a gyászoló anya fájdalmát...
de mindig itt van,
mindenütt.
Előtte miért nem éreztem semmit?
Miért nem kiabáltam hangosabban?
Miért? Miért?
Túl sok gondolat van a fejemben.
Nem is értem mindet.
Nem hagyták, hogy anya legyek.
Hallom Ernstlit,
nem is kell hozzá fül.
Látom őt,
a kis arcát, nem is kell hozzá szem.
Ahogy rám néz...
Ahogy a kezembe teszi a kezét...
Olyan meleg, olyan puha,
mint a bársony.
Senki sem tudhatta meg, milyen szégyen nehezedik rám.
De most, a halál kapujában szembenézek a legsötétebb órámmal.
Talán ön megérti majd, Janggen úr, talán valaki megérti majd,
hogyan lett belőlem az a szörnyeteg, aki ma vagyok.
Egy vasárnap este taszított engem nyomorúságba.
Tessék.
Miért?
Gyertyát gyújtunk Ernstlinek.
Halljuk, vallja be végre!
Szerette a flörtöt a tóparton,
a gyerek csak az útjában volt.
Nem akart anya lenni,
- szabadságot akart. - Szabadságot?
Igazi anya akartam lenni.
Egy igazi anya nem öli meg a gyerekét az erdőben.
Milyen jövő várt rá?
Az élet néha kegyetlenebb a halálnál!
Maga képviseli a törvényt?
Nem tud semmit!
Nem eszik mindenki ezüst evőeszközzel!
Ha üres a tányér, mi haszna a csillogó kanálnak?
Elég! Torkig vagyok az önsajnálatával.
Beszélhetnék Janggen úrral?
A mámorát alussza ki.
Várjunk!
Honnan ismeri?
- Idehallgass, Walti! - Tudod, mi ez, Erna?
Árulás, igen.
Te vagy az utolsó, akitől ezt vártam, az istenit neki!
Mindenkinek joga van a védelemhez,
akkor is, ha embertelen dolgot tett.
Talán te vezeted a vizsgálatot?
A szentségit! Szövetkezel Janggennel a hátam mögött?
Ez aljasság!
- Janggen a lány védőügyvédje! - Igen.
És te megadtál neki mindent, amire szüksége van.
- Kérlek, nyugodj meg! - A nő gyilkos, Erna! Gyilkos, érted?
Nem a barátod, nem gyerekpótlék!
- Hidegvérrel megfojtotta a gyerekét! - Biztos vagy benne?
Tessék, olvasd el!
Tisztelt bíróság! A tettes érzelmi roham hatására cselekedett,
ami ilyen körülmények közt megbocsátható.
Ez egytől tíz évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.
Szép munka, ügyvéd úr!
De mindez nem történik meg, ha az apa támogatja őket.
Ezt a részt kifelejtetted.
Azt sejteted, hogy szegény lánynak károsodott az agya.
"Ha egy női személy házas férfival létesít kapcsolatot,
magának kell viselnie a következményeket."
Ez a törvény Thurgauban.
De törvénytelen gyerekeket erkölcstelen férfiak nemzenek.
Nincs bizonyíték erőszakra.
Arra sincs, hogy nem volt erőszak.
Ha volt is, Thurgauban kellett volna perelni,
de nős férfiakat ott nem lehet ezért perbe fogni...
Frieda nyilván nem akarta, hogy megbélyegezzék,
de mindig két emberen múlik egy terhesség.
Igazad van morálisan,
de csak azzal dolgozhatok, amit a törvények engednek.
Senkit nem érdekel, hogyan fogant a gyerek Thurgauban,
csak az, hogy hogyan halt meg St. Gallenben.
De végső soron ez is morális kérdés.
Egy kétségbeesésében cselekvő nőt őrültnek nyilvánítani erkölcstelenség!
Hogy lesz változás, ha senki nem teszi meg az első lépést?
Ha változik a gondolkodás, akkor a törvény is.
Nem rád haragszom, Arnold,
hanem azokra, akik a törvényeket hozzák.
Egy, kettő, három...
Nem lett jó?
Nem nekem lesz.
Nem mehetek oda.
- Mind megtudják, mit tettem. - Már az egész ország tudja.
Hogy ölhetted meg a gyermekedet?
Gyerekgyilkos!
A pokolban fogsz égni!
Engedjenek át minket!
- Ügyész úr! - Néhány szót a Tagblattnak!
Gmür úr!
A vádlott, Frieda Keller!
Micsoda nyomorult!
Ezennel megkezdjük az eljárást
az Ügyészség kontra Frieda Keller ügyben.
Tekintettel a hatalmas érdeklődésre,
a tárgyalást a Nagytanács termében tartjuk.
Tisztelettel köszöntöm a Nagytanács tagjait!
Uraim!
Először felkérem Gmür ügyész urat, hogy ismertesse a vádat.
Köszönöm, elnök úr!
Be fogom bizonyítani, hogy a varrónőként dolgozó
thurgaui Frieda Keller megölte a gyermekét...
ráadásul előre megfontolt szándékkal.
A gyermek... nem kívánt eredménye lett az eltévelyedésnek,
amikor a vádlott a bischofzelli fogadóban dolgozott,
és nem bírt ellenállni a tulajdonos közeledésének.
- Megerőszakolták! - Csendet kérek!
A Bertillon-féle antropometriai vizsgálat alapján
sikerült azonosítanunk az ék alakú fülcimpát.
Ez egyértelmű bizonyíték a lopásra és hazugságra való hajlamnak.
Az utóbbit többszörösen alátámaszthatjuk.
- Csendet kérek! - Wyss nővér, kérem!
Hogyan írná le nekünk Fraulein Keller jellemét?
Nemtörődöm.
Csak akkor jött el, ha felszólítottuk rá.
Az ön benyomása szerint Frieda Keller szerette a gyermekét?
Alig ismerte szegény kisfiút.
Miután a gyereket el kellett vinni az intézményből,
Frieda Keller a következőket írta önnek:
"Azért írok, hogy tudtára adjam, az utazás jól sikerült,
Ernstli könnyen megszokta az új lakhelyét Münchenben."
Így van.
A levél keltezése 1904. június 1.
Ernstli ekkor már rég halott volt!
- Csendet kérek a tárgyalóteremben! - Köszönöm, nincs több kérdésem.
Egyszerűen nincs elég helyünk a sok törvénytelen gyermek számára.
Nem etethetünk mindenkit. Túl kevés a pénz, nem futja rá.
Köszönjük, most leülhet!
De hogy kapom meg a pénzt, amivel Frieda tartozik nekünk?
Kérem, üljön le, vagy hagyja el a termet!
Tisztelt Bíróság!
Az, hogy a vádlott leplezni próbálta a tettét,
előre eltervezett bűncselekményre utal.
Ezzel kapcsolatban egy újabb tanút szeretnék szólítani.
A kérésének helyt adok.
Heinrich Rothenfluh!
A kihallgatáskor Heinrich Rothenfluh zürichi vasúti alkalmazott,
miután letette az esküt, a következőt mondta:
"Két éve, 1902 őszén ismerkedtem meg Frieda Kellerrel,
ezt követően bensőséges kapcsolat alakult ki kettőnk között."
Mondja, az említett kapcsolat folyamán
váltottak egymással leveleket, képeslapokat?
Időről időre.
Például ezt a kis levélkét...
...Frieda Keller írta magának?
- Igen. - Akkor olvassa fel, legyen szíves!
"Drága Heiri! Csak tegnap váltunk el egymástól,
de máris vágyakozom utánad.
Egész éjjel nem tudtam elterelni a gondolataimat,
csak vártam, hogy múljon az idő.
Nem tudom, mi lesz, ha elmész.
Annyira jó lenne, ha én is veled mehetnék!
Száz csókot kapnál tőlem minden nap."
Mennyi buja erkölcstelenség fér egy ilyen kis darab papírra!
Nagyon szerény igényű lehet, ha ebből bujaságot olvas ki!
Rothenfluh úr! Mikor beszélt önnek Frieda Keller a paráznaságáról,
és arról, hogy egy gyermeket is hozna a házasságba?
Frieda mindig illedelmes volt, és...
A kérdésemre válaszoljon!
A gyermekről soha egy szót se szólt magának.
- Nem. - Ringyó!
- Csendet kérek! Csendet! - Becsapta magát.
Köszönöm, Rothenfluh úr!
A vádlott meg akart szabadulni a terhétől,
hogy utána szabad, gondtalan életet élhessen.
Fogott egy kötelet, és elvitte az erdőbe a gyermekét,
azzal a szilárd elhatározással, hogy megöli.
És ez gyilkosság!
Csendet kérek!
Janggen úr, ön következik.
Igen tisztelt elnök úr,
tisztelt bíró urak!
Ha egy anya megöli a gyermekét,
annak nagyon komoly okai vannak,
amelyek jelzik, hogy a társadalmunkkal is probléma van,
nem csak az érintett anyával.
Nem figyelünk rá,
nem halljuk meg a segélykiáltásait.
A vádlott, akinek a jelleme korántsem olyan szörnyű,
szembekerült egy megoldhatatlannak tűnő dilemmával.
A szerény körülmények közt nevelkedett egyszerű varrónő
magányosan nézett szembe az élet kihívásaival,
és súlyos teherként nyomasztotta az adóssága.
Ez túl sok volt Frieda Keller már amúgy is zaklatott elméjének.
Egy régi betegségtől károsodott az agya,
és ez rontotta a gondolkodási és érzelmi képességeit.
A kiutat a saját anyja példája mutatta neki.
Fiatal lányként
ő is megölte törvénytelen gyermekét, hogy szabaduljon szörnyű helyzetéből.
Csöndet!
Évekkel később a lánya is ezt az utat választotta.
Igen, itt súlyosabbak a törvényi következmények,
mivel az anyja esetében az áldozat egy újszülött volt.
De mégis hogyan magyarázzuk ezt?
Szégyenteljes örökség.
A bűntettet muszáj ennek fényében megítélni,
mivel éles ellentétben állt a vádlott addigi életével.
A teljes kétségbeesés... összezavarta Frieda Keller elméjét,
és olyan helyzetbe lökte,
amelyben úgy érezte, nincs más megoldás, mint a gyermek halála.
A nagy bajban magára maradt,
segítség nélkül, pénz nélkül.
"Jobb hallgatni, jobb felejteni."
Ez volt az egyetlen tanács, amit valaha útravalóul kapott,
és ez vörös fonalként húzódott végig az egész életén.
Az ügyész úr megtagadta tőle az igazságos tárgyaláshoz való jogot,
azzal, hogy nem engedte találkozni a védőjével a per kezdete előtt.
Hihetetlen!
Mindezt annak ellenére, hogy a vádlott élete forog kockán,
mivel erősen megkérdőjelezhető ítélet várhat rá.
- Igaza van! - Töröljék el a halálbüntetést!
Csendet kérek!
De legalább a feleségében...
dolgozik az igazságérzet. Kövesse ön is a példáját, ügyész úr!
Frieda Keller
melegszívű, szerető anya volt.
Aki kötéllel fojtotta meg a fiát!
Bizonyítják a szabásminták egy iskolai egyenruhához,
amelyeket az ügyészség talált a szobájában...
- A fiúnak eltűnt az arca! - Ügyész úr! Kérem!
Egy iskolai ruha szabásmintái voltak, amit a fiú a jövőben használt volna.
Ez bizonyítja, hogy a vádlottnak szándékában állt magához venni a fiát,
amint megfelelő körülményeket tudott volna biztosítani neki.
De a sors másképp döntött.
Igen tisztelt elnök úr, tisztelt bíró urak!
Igen, az ügyfelem bűnös.
Frieda Keller megölte a gyermekét.
De a bűn, amiről beszélünk, sokkal összetettebb,
és legalábbis részben máshol kell keresnünk.
Frieda Keller nem egyedi eset.
Sok anyának kell rejtegetnie a gyermekét.
Rejtegetni, nem elásni!
És mit teszünk mi?
Mit tesz a társadalom a segítségre szorulóval?
Hátat fordít neki.
Mit tesznek a nővérek a Tempelacker Gyermekotthonban?
Egyszerűen kidobják a gyermeket.
És mit tesz a saját családja?
Nem fogadják be, mert félnek a pletykás szomszédoktól.
És a tanú, akit az ügyész úr szerint a vádlott csúnyán rászedett,
ő mit csinál?
Várja, hogy a kedvese szerelmesleveleket küldjön neki,
és csókokat váltson vele, hogy aztán az első alkalommal cserben hagyja.
Gazember!
Lényegtelen! Mindez csak spekuláció!
Kérem, ügyész úr!
A tisztelt ügyész úr szerint... mindez lényegtelen.
Bocsánat, de felmerül bennem a kérdés: lényegtelen? Kinek?
Önnek személyesen, Gmür úr.
Ön képviseli a társadalmunkban élő kettős mércét.
Kérdem én, ügyész úr,
ön talán befogadta volna...
a törvénytelen fiút?
Elnök úr!
A védelem bizonyítottnak tekinti, hogy ezt...
az iszonyú bűntényt nem tervezték el tiszta fejjel.
Enyhe ítéletért folyamodunk. Határozott idejű szabadságvesztést,
és ha lehet, pszichiátriai vizsgálat lefolytatását kérjük.
Köszönöm!
Köszönöm a védelemnek!
A vádlott kíván hozzáfűzni valamit?
Nem kíván, elnök úr.
A tárgyalást berekesztem.
A bíróság visszavonul ítélethozatalra.
A bíróság döntött.
A vádlottat, Frieda Kellert...
a Büntető törvénykönyv 133-as paragrafusa alapján...
gyilkosságban bűnösnek találtuk,
és halálra ítéljük.
Nem mindenki ért egyet az ítélettel.
Az ítéletet erősen vitatja
nemcsak a bíróság, de a társadalom is.
...hiába küzdött a védelem, a kérését elutasították.
Elgondolkodtató, igazából ki az...
De a társadalom részéről ellenkezés tapasztalható.
KEGYELEM
NŐ, ÉLET, SZABADSÁG
- Fehér bort? - Igen, én kérek.
Az, hogy az emberek szenvedélyesen kérik a kegyelmet Frieda számára,
bizonyítja, hogy eljött az idő a szemléletváltásra.
TÖRÖLJÉK EL A HALÁLBÜNTETÉST!
Lehet, hogy nem ordítunk, de attól ez még igenis ordító igazságtalanság.
NE FÉRFIAK DÖNTSENEK A NŐK ÉLETÉRŐL!
Ez a per újra megmutatta, hogy a jog, az erkölcs és az igazságszolgáltatás
nincs összhangban egymással.
Néhány ember kezében van a döntés,
hogy a törvényt az igazságosság szellemében értelmezik-e.
Ügyész úr!
Gratulálok!
Hallom, nemsokára bekerül a Nagytanácsba.
Tessék.
Megírtam a kegyelmi kérvényt.
Maga is tudja, hogy ez nem elég. Az elítéltnek is kérnie kell.
Nem akarja. Nem is áll szóba velem.
Kérem, segítsen!
Mire számított? Azt állította róla, hogy őrült.
Nem hagyta, hogy találkozzak vele,
így szerzett előnyt magának.
Megnyerte a pert, mindenki tiszteli.
Segítsen megmenteni egy szerencsétlen nő életét.
Kifutunk az időből. Már csak két napunk van, hogy beadjuk a kérvényt.
Mi okom lenne rá, hogy éppen én segítsek?
Tényleg szükség volt erre?
Minket nem áldott meg az ég gyerekkel, de ez a mi balszerencsénk.
Ha kihasználod más szenvedését, az nem kárpótol.
Senki sem tudhatta meg, milyen szégyen nehezedik rám,
de most, a halál kapujában szembenézek a legsötétebb órámmal.
Egy vasárnap este taszított engem nyomorúságba.
Így van jól, ahogy van.
Csak...
Én... úgy szerettem volna az anyja lenni!
Tényleg azt hittem,
hogy Heirival működni fog.
Írtam egy levelet.
Még nem olvashatod el,
csak majd ha a vonaton ülsz.
Szakító levél?
Remélem, nem!
Nemsokára eljövök.
És ha osztoznánk egy szobán Zürichben?
De hát szeretsz itt dolgozni a szalonban.
Zürichben is kellenek varrónők.
De azt hiszem, ott a szálláson nem lakhatnak nők.
Spórolhatnánk lakásra. Kevéssel is beérjük.
Konyha, hálószoba, talán gyerekszo...
Rajta, gyerünk!
Mint egy igazi futballista!
Lődd rá!
Nagyon jó!
- Hős vagy a szemükben. - Hát...
Jóval kisebbek nálam.
És ha már lenne gyerekem?
Gyereked? Neked?!
Nem. Te nem vagy olyan.
Az csak olcsó lányokkal esik meg.
Eljössz az állomásra?
Igen.
Annyira szerettem!
Bárcsak elvett volna!
Vagy ha Ernstli maradhatott volna még egy kicsit Tempelackerben!
Akkor nem tettem volna meg.
Hinnie kell nekem, asszonyom!
"Amikor a nővérem azt mondta, nem megy többé a fogadóba,
apám engem küldött oda dolgozni, mert kellett a pénz.
Zimmerli leküldött, hogy hozzak fel bort a pincéből,
aztán utánam jött, és én elvesztem."
Ezeket írta le a húga.
Azért szolgált Zimmerlinél, mert maga már nem akart ott dolgozni.
Maga pontosan tudta, hogy Zimmerli molesztálni fogja,
mert magával is megtette.
Felfogja, hogy megakadályozhatta volna ezt az egészet?
Ha szólt volna valakinek.
Ha legalább valaki szólt volna valakinek!
Kifelé!
Csak udvariasan meg akartam kérni...
Ki miatt ítélték halálra? Maga miatt!
A maga hibája, hogy idáig fajult a dolog.
Tényleg megtörtént, amit mondott?
Igazad volt.
Idióta voltam, hogy úgy megnehezítettem az életedet.
Sajnálom!
Ülj le!
Igyál ebből!
Nyisd ki!
Itt elfelejted, hogy odakint az élet megy tovább.
Nem szabad feladnod!
Meg kell írnod a kegyelmi kérvényt.
Nem ölhetnek meg téged csak úgy.
Inkább meghalok,
mint hogy senyvedjek egész életemben,
ketrecben, mint egy állat,
leköpve,
bolondnak nyilvánítva.
Talán igazuk van.
Nem, nem ismernek téged.
Akkor is ítélkeznek.
Én nem akartam ezt.
Nem akartam. Hinned kell nekem!
Jól van.
Nem.
Nincs jól.
Az én hibám...
...minden, ami történt veled.
Jól tudtam, mit tesz veled Zimmerli.
Annyira sajnálom, de nem bírtam ott tovább.
Szégyelltem magam.
Ez nem lehet igaz!
Hogy segíthettem volna?
Nem fogadhattam be egy gyereket, aki az ő szemével néz rám.
Menj!
Hajtsák végre az ítéletet, amilyen gyorsan lehet.
Erről nem én döntök.
A sok pletyka kellemetlen a családomnak és nekem.
Kibeszélnek minket,
pedig semmi közünk az egészhez.
- Meg kell értenie, hogy... - Dolgoznom kell.
Ő mit keres itt?
Zimmerli úr épp indul.
Nyelje el a pokol!
Sose bírta bent tartani a nadrágjában.
Folyton tapogatott minket.
Az ilyenek azt hiszik, használhatják a nőket,
mint egy bútort, amire bármikor leülhetnek.
Frieda jobban ki volt párnázva, mint te.
Az ember tesz rossz dolgokat, hogy védje magát a saját fájdalmától.
Én ügyész vagyok.
Nem volt más választásom.
Nekem sem.
Hiszek magának.
Azt, hogy többre tartja a halált az életnél,
már bebizonyította.
Most újra megteszi.
Nem értek egyet azzal, amit tett,
de a halálra... nem szolgált rá.
Soha nem nyitotta ki a száját.
Az Istenért, emelje fel most a hangját, és kérjen kegyelmet!
A története...
Életben kell maradnia,
vagy soha nem változik meg semmi.
Harcoljon az életéért, Frieda!
Mi a helyzet?
Tűrtem a nélkülözést és a gondokat
öt hosszú éven keresztül.
Nem beszéltem a szenvedésről, csendben elrejtettem a szívemben.
Amikor anyám meghalt, kicsúszott a lábam alól a talaj.
Az ő együttérzése
és segítsége nélkül már nem volt elég az erőm.
Ügyész úr!
Nem utáltam, nem gyűlöltem a fiamat, nem ezért tettem.
A megbélyegzéstől és a megvetéstől való félelem ejtett kétségbe annyira,
hogy már nem bírtam józanul gondolkodni.
Mintha megszállt volna egy gonosz szellem,
nem láttam át, mekkora bűnt követek el.
Csak Isten tudja, mi játszódott le bennem.
Borzalmas, amit tettem.
A gyász egész életemben elkísér,
de az irgalmukra bízom magam. Adják meg nekem az élet kegyelmét,
hogy megjavulhassak az őszinte és mély bűnbánat által,
és megleljem a nyugalmat és a lelki békét, amit elveszítettem.
Így ha szorgalommal, engedelmességgel és jó magaviselettel
bebizonyíthatom, hogy méltó vagyok rá,
akkor lehet egy kis reményem, hogy újra megtapasztalhatom a szabadságot
és visszatérhetek az emberek közé.
A kegyelem az önök előjoga. Kérem, ítéljenek méltónak rá!
Irgalmazzanak a szegény, gyenge lánynak, aki vagyok!
A boldogtalan...
...Frieda Kellernek.
Ezennel megkezdjük a szavazást
Frieda Keller kegyelmi kérvénye ügyében.
A tanácsosok adják le a szavazatukat!
Kérem, hozzák az urnát!
A Nagytanács úgy döntött,
hogy a halálra ítélt
Frieda Keller
kapjon kegyelmet.
A halálos ítéletet hatályon kívül helyezzük,
és életfogytiglani szabadságvesztésre változtatjuk,
beszédtilalommal, magánzárkában.
Elítélt bűnözőként
semmiféle kiváltság nem illeti meg.
Nem kaphat levelet, nem fogadhat látogatót.
Ettől a naptól kezdve
nem viselheti a nevét
és nem beszélhet senkivel.
FRIEDA KELLER 15 ÉVET TÖLTÖTT MAGÁNZÁRKÁBAN.
ROSSZ FIZIKAI ÉS MENTÁLIS ÁLLAPOTA MIATT 1919-BEN SZABADON ENGEDTÉK.
1939-BEN AGYVÉRZÉST KAPOTT,
ÉS A MÜNSTERLINGENI PSZICHIÁTRIAI KLINIKÁRA KERÜLT.
ITT HALT MEG HÁROM ÉVVEL KÉSŐBB.
ESETE AZ AKKORI BÜNTETŐJOG IGAZSÁGTALANSÁGÁNAK SZIMBÓLUMA LETT.
AKTIVIZÁLTA A SVÁJCI NŐMOZGALMAKAT,
AMELYEK EGYENLŐ JOGOKAT KÖVETELTEK MINDENKI SZÁMÁRA.
1942-BEN HATÁLYBA LÉPETT
AZ EGÉSZ ORSZÁGBAN ÉRVÉNYES BÜNTETŐ TÖRVÉNYKÖNYV
ÉS ELTÖRÖLTÉK A HALÁLBÜNTETÉST.
AZÓTA NŐS FÉRFIAK ELLEN IS FOLYHAT BÜNTETŐELJÁRÁS
SZEXUÁLIS ZAKLATÁS MIATT.
Magyar szöveg: Pallinger Emőke Iyuno