1789. Francuska revolucija
Narod ulazi u revoluciju zbog bijede... i završava u bijedi zbog revolucije.
Francuzi su obeshrabreni zbog nedostatka hrane i opće ekonomske depresije.
Antirojalisti će nasilno dokrajčiti kralja Luja XVI. i 11 tisuća njegovih pristaša...
a potom će se usredotočiti na zadnju francusku kraljicu Mariju Antoanetu.
U međuvremenu, ambiciozni topnički časnik Napoleon Bonaparte traži promaknuće...
N A P O L E O N
Teror! Nije ništa drugo nego pravda.
Brza, stroga, nepopustljiva.
To je dakle posljedica vrlina.
Bila je kriva po tri točke optužnice zločina protiv vas.
Zbog pražnjenja nacionalne riznice.
Urote protiv unutarnje i vanjske sigurnosti države.
I veleizdaje zbog djelovanja u interesu neprijatelja.
Milost za zlikovce? -Ne!
Ne.
Milost za nedužne? -Da. -Milost za nesretnike?
Milost za ljudskost?
Britanska mornarica je zauzela luku Toulon.
Pola francuske flote je tamo zarobljeno.
Ako izgubimo te brodove, Republika će pasti.
Naša sreća je da u Toulonu ima samo 2000 engleskih vojnika.
Ali nam nedostaje topništvo.
A vodi ga general koji je dvorski slikar.
Ono nije potrebno za ponovno zauzimanje samog Toulona.
Grad nije važan. Važna je luka.
Ako engleska flota ne može zadržati luku, grad se mora predati.
Moj brat satnik Bonaparte je topnički časnik,
koji je organizirao topničke napade na engleske brodove.
Dokazao je svoju privrženost Republici.
I kako predlažete da se zauzme luka?
Osvojite utvrdu koja dominira lukom i imate grad.
Moramo dati primjer ili će nam drugi gradovi pasti.
A ja neću dopustiti da rojalisti i Englezi zauzmu moju regiju.
Toulon, francuski logor 16. prosinca 1793.
General Carteaux? -Tamo je.
"Luciene, dragi brate, već sam u Toulonu.
Postrojbe su u lošem stanju, a ročnici neobučeni i nedisciplinirani.
Bez opreme i resursa, predviđam samo neuspjeh.
Skupljamo staro željezo kako bi lijevali male, prikladnije minobacače.
Ako ne uspijemo, hoće li nas vladari vidjeti kao korzikanske razbojnike?
Nepodobne za više dužnosti, i ambicije naše majke će biti ugušene.
Britanci kontroliraju velike topove, usmjerene na njihovu flotu.
Uzmemo li te topove, možemo pucati na njih i okončati ovu blokadu.
Iznenađenje je moja prednost, ali pobjeđujem vatrenom moći.
Jedva čekam tvoj dolazak. Tvoj brat Napoleon."
Hej, đubre jedno! Da, ti!
Odmah se makni! Hajde, bježi!
Mičite jebene koze odavde!
Zadnja prilika! Mičite proklete koze!
Dobar dečko, dobar dečko! Hajde!
Jeste li dobro? -Da.
Dajte minobacače!
Zaštitite topove!
Živjela Francuska! -Živjela Francuska!
Pripremite top! -Na zapovijed!
Top, kut 160 stupnjeva!
Paljba!
Junot, ti si na redu! -Paljba!
Junot, paljba! -Paljba!
Paljba!
Puške na rame!
Satniče Napoleon Bonaparte...
imenujem vas brigadnim generalom.
Živjela Republika! -Živjela Republika!
Obećao sam vam veliki uspjeh i održao sam riječ.
Puške dolje!
Za majku.
Francuskim čelnicima su od žara porasle neobuzdane ambicije.
A giljotinu narod doživljava kao strast bez zakona.
Na čelu s Robespierreom. Nepodoban je kao vladar.
Bonaparte...
Francuska! Postaje sve jasnije, građanine Robespierre,
da je vaš cilj koristiti oštricu za postizanje vrhunske moći!
Pustite me da govorim!
Nijedan čovjek u ovoj prostoriji se nije suprotstavio mojim metodama.
Ako kažete da sam ja kriv, svi ste krivi!
Vi niste čuvar slobode!
Proglasili ste se sucem, porotom i krvnikom, zar ne?
Gori si od Cezara! Gori od Cezara!
Svi ste vi izdajice!
Ološu!
Zgrabite ga!
Promašio si.
Na giljotinu, prijatelju.
Kraj "Vladavine terora" 27. srpnja 1797.
Oslobođeno je 41.500 zatvorenika.
Bal preživjelih Pariz, ljeto 1797.
Zašto zurite u mene? -Jesam li?
Nisam. -Jeste.
Jesam. Zurio sam u vaše lice.
Kakav je to kostim?
Ovo je moja uniforma.
Donio sam Francuskoj pobjedu kod Toulona.
Nemojte mi reći vaše ime.
Generale, jedan vrlo mlad čovjek vas želi vidjeti.
Zove se Eugene Beauharnais.
Gen. Bonaparte? -Da? -Zovem se Eugene Beauharnais.
Sin Josephine Beauharnais. -Što želiš?
Sablju svog oca.
Oduzeta mu je kad je uhićen i pogubljen. -Da?
Meni i mojoj majci će puno značiti da je vratimo.
Samo je nam ona ostala od njega. -Mač je oružje.
Ne mogu dopustiti da građani posjeduju oružje.
Mač je uspomena na mog dragog pokojnog oca.
Možda, ali je ipak oružje.
Mladiću, zašto si došao ovdje?
Moja majka je rekla da samo vi imate ovlasti vratiti mač.
Svi su pripadali časnicima osuđenima na smrt.
Niste stavili pločice s imenima?
Ne, nema imena.
Gen. Bonaparte?
Hvala vam.
Trebam li se predstaviti?
Ne, generale. -Dobro.
Moje pohvale glavi ove fine obitelji.
Želite li sjesti bliže?
Izgledam li kao da sam zaljubljena?
Smatrate li ga neprivlačnim?
Ne. -Onda je možda dovoljno.
Ne smije podcijeniti Vašu milost.
"Građanka Beauharnais šalje pozdrav Napoleonu Bonaparteu
i želi zadovoljstvo njegovog društva."
Kad me pogledate, vidite li plemkinju?
Ne.
Moj muž je imao nekoliko ljubavnica.
Kad su mu odsjekli glavu, svi su gledali.
Kad sam bila u zatvoru, govorili su da su samo trudnice preživjele.
Pa, generale...
Trebam li vas upozoriti na svoju netaktičnost?
Ne, gospođo.
Brine li vas moja prošlost?
Ne, gospođo.
Ako pogledate dolje, vidjet ćete iznenađenje.
Kad to vidite, uvijek ćete čeznuti za tim.
Francuski narode, ne dajte se zavarati! Mi smo više od njih!
Možemo zauzeti Konvenciju!
Živio kralj! -Živio kralj!
Ne sumnjam da ste vidjeli kaos na ulicama. -Da.
U Odboru postoji uvjerenje da će rulja napasti Vijeće.
Imam manje od 4000 vojnika i jako malo oružja.
U Sablonu ima 40 topova. Mogu biti ovdje za tri sata.
Suprotstavljamo se protiv 20.000 ljudi. -Da.
Kao moj zamjenik, što biste učinili?
Da je ova obrambena zadaća pala na vas.
Pristajem ako mogu ovo voditi kako smatram prikladnim. Bez uplitanja.
I ne kao zamjenik.
Rojalistički ustanak 5. listopada 1795.
Hajde! Topovi!
Paljba!
Prema zakonu od 20. rujna 1792. god.
Marie Josephe Rose Tascher,
rođena 23. lipnja 1767. na Martiniku,
uzima kao supruga Napoleona Bonapartea,
rođenog u veljači 1768. U Ajacciu na Korzici.
Slažete li se? -Da.
Slažete li se vi?
Da.
Ovime vas proglašavam sjedinjenima u braku.
Živjeli spasitelju republike! -I za gospođu Bonaparte!
Za gospođu Bonaparte!
Neka nam dobro djelo podari sina.
"Draga Josephine!
Idem stopama Aleksandra Velikog i Cezara,
budući da sam poslan da oslobodim Egipat.
Imam 40.000 ljudi.
Prizori su prekrasni, a vrijeme je užasno vruće.
Već sam osvojio Italiju, koja se predala bez borbe.
Direktorij je odobrio moj plan napada na Englesku kroz Istočno Carstvo.
Ali moja postignuća se čine beznačajnima, jer nas razdvajaju.
Draga suprugo, moja ljubav prema tebi je oblik smrti.
Svoj opstanak pronalazim samo u tebi."
"Što radiš? Nema pisama od tebe."
Dobro jutro, Lucille! -"Da me voliš, pisala bi dvaput dnevno.
Zakuni mi se da nema zmija u tvom krevetu.
Između tvojih nogu. U onome što je moje.
Napiši mi da znaš da te volim više nego što možeš zamisliti.
Da me samo ti možeš zadovoljiti."
Postoje li granice onoga što ti smijem reći?
Ne bi trebalo.
Smijem li reći nešto što bi ti moglo uzrokovati osobnu bol?
Da.
Tvoja žena ima ljubavnika po imenu Hippolyte Charles.
I očekuješ da povjerujem u to? -Da.
Da bi mi žena to uradila? -Da.
Nema deserta za tebe. Samo idi.
Ne lažem ti.
Kako to znaš?
Lucille mi je ljubavnica. Piše mi.
Josephineina dvorska dama ti je ljubavnica?
Pripremi dvije fregate i dva manja broda, ali u tajnosti.
Vraćam se kući.
Napoleone, to će se protumačiti kao dezerterstvo.
Gen. Kleber će preuzeti zapovjedništvo nakon što odem.
Napoleon pobjednik!
General Rogonja slomljenog srca u presretnutim pismima
Bonaparteova tužna pisma njegovoj nevjernoj ženi
Gdje mi je žena? -Dočekala bi vas u Lyonu.
Nemoj mi lagati! Gdje mi je žena? -Otišla je ranije danas.
U Lyon? -Da. -Cijeli svijet zna da dolazim, ali ne i moja žena?
Kakvo si ti stvorenje?
Kako ti je tako malo stalo do mene i mojih osjećaja?
Ti si sebična prasica!
Jesi li tako usamljena sa mnom? -Ne.
Nisam. -Onda zašto?
Jer si, što? Reci!
Oprosti! -To nije dovoljno.
Što želiš da kažem? -Želim da kažeš da sam najvažnija stvar na svijetu!
I jesi. -Reci!
Ti si... Ti si najvažnija stvar u mom životu. Na svijetu.
Bez mene ti nisi ništa! -Nisam ništa.
I uradit ćeš sve! -I uradit ću sve.
Ja nisam kao drugi muškarci.
Ne podliježem sitnoj neizvjesnosti.
Ti si zvijer.
Žao mi je zbog tebe.
Želiš li biti velik?
Ti nisi ništa bez mene.
Reci!
Ti si samo brutalan čovjek koji nije ništa bez mene.
Ja sam samo brutalan čovjek koji nije ništa bez tebe. -Da.
Ti nisi ništa bez mene.
Ili svoje majke.
Moja majka...
Jesi li ti imao veze?
Naravno da jesam.
Jesi li ih volio?
Ne, nisam.
Jesu li bile lijepe?
Da, neke jesu.
Poslužile su svrsi.
Više od mene? -Manje su plakale. To ih je učinilo ljepšima.
Ne možeš me ostaviti.
Ne ostavljaj me.
Ne moraš mi oprostiti. Samo me ne ostavljaj.
Što vas je navelo da dezertirate iz svojih trupa u Egiptu?
Građani... U kojoj smo državi?
Zato što ovo ne izgleda kao Francuska koju sam ostavio.
Tko upravlja vladom dok mene nema?
Jer to niste vi, građanine Gohier.
To niste vi. I definitivno niste vi. Iako ste dobri u mrštenju.
To nisi ti, Barrase. Ili ti, Talleyrande.
Ili vi, Sieyes. Onda tko?
Tko je odgovoran? Fouche, imate li ideju?
Ne?
Vratio sam se u Francusku i zatekao je u bankrotu.
Tiskanje novca koji se potroši unutar nekoliko sati.
Austrija i Rusija su zauzele Italiju.
Engleska i Rusija su okupirale Nizozemsku.
I ono što se čini kao neizbježna invazija same Francuske.
A ipak vi optužujete mene za dezerterstvo.
Dodajte tome otkriće da je moja žena drolja.
Jedina stvar u kojoj se svi građani Francuske slažu je da ste vi naš Cezar.
Što želite?
Pa...
Narod će me prihvatiti kao vladara ako budem imao vašu podršku.
Ali kao i vi, i ja mislim da je Direktorij korumpiran.
Ali zajedno možemo spasiti zemlju od ponovnog uvođenja monarhije.
I možemo sačuvati ideale revolucije.
I mislim da je preuzimanje vlasti moguće.
Uz vašu pomoć, u pravom trenutku. A mislim da je ovo pravi trenutak.
Znači, očekujete da vam ja budem mač?
Očekujem državni udar. Dobro planiran i dobro izveden.
Prijenos vlasti u ruke triju konzula.
Mene, Ducosa...
i vas.
Pozivam vas na pobjedničku stranu.
To je jednostavno pismo vaše ostavke. -Ništa neću potpisati!
Možeš se popišati prije nego išta potpišem!
Gospodo...
Tko stoji iza ovoga?
Dobro jutro, Paul.
Pojednostavit ću vam.
Imam dokumente koji objavljuju vašu ostavku iz Vijeća.
Molimo vas da se sklonite prije doručka.
Recite im da sam sretan što se mogu pridružiti običnim građanima.
Tako dakle.
Neka gospoda vas žele vidjeti.
Građanine Moulins... Imamo vašu ostavku koju morate potpisati.
Ne, doručkujem.
Uživam u raskošnom doručku.
Ovo je skandalozno! Jest ću prije nego me dirnete!
Ne! -Uživajte u doručku.
Državni udar 9. studenog 1799.
Predsjedavajući! Mislim da je vrijeme da se traži objašnjenje.
Ova hitna sjednica je sazvana kako bi se predložio određeni broj kandidata
u novi Direktorij za rješavanje prijetnje od rojalista.
Od nas se traži da donesemo rezoluciju
i formiramo privremenu vladu s tri konzula.
Generala Bonapartea, građanina Sieyesa i Rogera Ducosa.
Gdje je pet članova Direktorija?
Jesu li magično nestali?
I stojimo ovdje, okruženi trupama, izolirani daleko od Pariza.
Mir! -Sve je postalo potpuno jasno
da se vaš brat Napoleon Bonaparte,
svojim iskazivanjem vojne moći ponaša kao odmetnik.
I ovo je smiješno i loše izvedeno preuzimanje.
Početnik gladan vlasti.
Dosta! Dosta!
Ako bude bilo kakvih pitanja o tome što se događa, odgovorit ću na njih!
Kako se usuđujete? Ponašate se protivno Ustavu!
Zaustavite ga!
Teroriziraju nas opunomoćenici naoružani bodežima!
Ti luđaci su svojim napadom na slobodu zemlje sami sebe proglasili odmetnicima!
Pokušali su me ubiti! -Pokušali su ga ubiti!
Ubit ću svog brata ako izda slobodu francuskog naroda!
Pokret!
Hajde, hajde!
Natrag!
Sretno, brate!
Sklonite se!
Pa, hoćemo li glasati?
Što bismo trebali?
Ostavljamo sve teške riječi iza nas.
Sada mi trebaš biti najnježniji prijatelj.
Iza ovih vrata je naša sudbina.
Pozor! Pozdrav!
Prvi konzule...
Hajde, malena!
Dođi do kreveta svoga gospodara.
Vojvoda od Avignona. -Drago mi je.
Može li ovo biti Josephine?
Majko, Josephine. -Drago mi je. -Josephine, majka.
Tu je Charles. Ovuda.
"Vaše Veličanstvo, Engleska i Francuska traće svoj prosperitet."
Da probam ponovno.
"Kraljevsko Veličanstvo, Engleska i Francuska traće svoj prosperitet."
"Vaše Veličanstvo." -A što sam ja rekao?
"Kraljevsko Veličanstvo". -Kraljevsko Veli...
"Vaše Veličanstvo, Engleska i Francuska traće svoj prosperitet.
Ne sramim se preuzeti inicijativu.
Mislim da sam dokazao cijelom svijetu da se ne bojim mogućnosti rata.
Ali mir je moja iskrena želja za Englesku i Francusku."
Pročitaj mi to.
Obavijestio sam strane vlasti o vašem imenovanju za konzula.
Poslao sam pisma svim diplomatama u inozemstvu.
I koliko sam shvatio, ponudili ste mir s Engleskom. -Caulaincourt...
Trebate mi zbog vašeg boljeg poznavanja ruskog cara Aleksandra.
Vidite li ga kao saveznika Engleske ili Francuske?
Mislim da je njegova trgovina s Engleskom
vjerojatno povoljnija od trgovine s Francuskom.
Imate li osjećaj britanskog utjecaja na ruskom dvoru?
Ne, ali pomišljam da je prilično snažan. -Snažan?
Kakav je on čovjek? Opišite ga.
Mlad je.
Tašt.
Popularan je i želi to i ostati. -Popularan?
Stvarno? -Najveći strah mu je da će ga ubiti u krevetu kao njegovog oca.
To ga čini opasno nepostojanim za svakoga tko ima njegovu pozornost.
Treba nam biti saveznik, pa razmišljam o prijateljskom pozivu.
Charles Talleyrand ministar vanjskih poslova
Kakvo iznenađenje. Drago mi je što vas vidim vani.
Oprostite, gospodo. -Dobra večer! Pokušavam izgubiti nešto novca.
Nakon ove runde mi se slobodno pridružite za mojim uobičajenim stolom.
Sjajna ideja.
Ugodna večer!
Jeste li čuli?
Vaše Veličanstvo je danas primilo mirovno ponudu od prvog konzula.
G. Talleyrand, ako mogu govoriti iskreno? -Naravno.
Austrijska koalicija s Engleskom je tako jaka protiv Francuske,
da se te mirovne ponude očito odnose samo na raspoloženje francuske javnosti.
O, prijatelju moj! Tako me dobro poznajete.
Istina je. Dobro mišljenje javnosti je nešto čemu Napoleon teži.
Ali moram vas upozoriti da je on gladan toga
kao nijedan čovjek u povijesti.
Zato je moj prijedlog, uz dužno poštovanje,
da prihvatite ovaj njegov mali dar pomirenja.
Ili živite s posljedicama čovjeka koji želi mir pod svaku cijenu.
Stigao je engleski veleposlanik lord Whitworth, konzule.
Ne gledajte me kao da ne znate što ću reći.
Jeste li upoznati s mojom mirovnom ponudom vašem kralju?
Nisam. -Da je ponovim?
Ne, ne trebate.
Ovo shvatite kao upozorenje vašem kralju.
Učinit ću vas nesigurnim i uplašenim. Čuvat ćete svoje granice i svoja leđa.
A vaši običaji će prije ili kasnije postati francuski.
Neću više slati mirovne ponude,
a neodgovaranje doživljavam kao čin nepoštovanja!
Mislite da ste tako dobri jer imate brodove!
Šteta je što tako veliki čovjek nema manire.
Da?
Jeste li dobre volje?
Hoćeš li mi reći nešto što će me razljutiti?
Nadajmo se da neće.
Europske obitelji o vama misle da ste samo korzikanski vjetropir.
Zato želim predložiti nešto što se već dugo čeka.
Predlažem da napustite svoju ulogu prvog konzula Francuske.
U zamjenu za titulu Viktorijinog konzula.
Pod drugim imenom, kralja.
Što je? -Kralj?
Da, kralj.
Kralj?
Frizura mi je namještena. Onako kako ti voliš.
Što ti je? Frizura mi je namještena.
Dođi!
Skini to!
Daj mi svoju ruku.
Možeš li osjetiti?
Možeš li osjetiti? -Što? -Tvoje je.
Tvoje je. -Hvala.
Drži se!
Prestani! -Zašto nisi trudna?
Je li to pitanje ili optužba?
Bilo je pitanje.
Sad je optužba.
Bila sam kod dr. Corvisarta. On nema odgovor.
Mislim, samo da se ponašam kao gđa de Remusat.
Koja je? -Koja je...
Osim misli punih nade i crnog vina,
predložio mi je da uzmem vodu iz Aix-la-Chapelle.
I zašto to ne uradiš?
Kao supruga prvog konzula, nisam imala vremena.
Provodim mnogo sati čisteći za tobom.
Pronađi vremena.
Ne trebam ti objašnjavati važnost ovoga, zar ne?
Da želiš nasljednika? -Želim jednog odmah.
Želim jednog odmah.
Krunidba 2. prosinca 1804.
Neka vas Bog potvrdi sa svog prijestolja
i Krist dopusti da vladate s njim u njegovom vječnom kraljevstvu.
Pronašao sam krunu Francuske u oluku.
Podigao sam je vrhom mača i očistio je.
I stavio je na vlastitu glavu.
Najslavniji, najsjajniji i najznačajniji Napoleon,
francuski car,
okrunjen je i postavljen!
Živio car! -Živio car!
Ne podržavam tu ideju.
Predlažeš razvod nakon godina rasprave.
Vidiš da me to razdire.
Nisam ambiciozan. Nikad nikome nisam objavio rat.
Ne.
Vi ste najveći vođa u povijesti svijeta.
I jedina svjetska prilika za mir.
Sigurnost carstva i mir u svijetu ovise o nasljedniku.
Zabavljaš li se?
Idem u rat braniti naš narod.
A žena mi ne može dati nasljednika.
Ako mi noćas ne stvoriš dijete,
doći će do razvoda.
Nije li bilo dovoljno vođenja ljubavi u ovom domu da se napravi dijete?
Da, bilo je.
Nekoliko godina toga. Godina.
I ne samo sa mnom.
A ipak si prazna. -A ti si debeo.
Uživam u svojim obrocima. Uživam.
Sudbina me dovela ovdje. Sudbina mi je dala ovaj janjeći kotlet.
Josephine...
Dođi ovamo. Dođi!
Volim tvoj jezik i tvoj ukus.
Dok me nema, nedostajat će mi tvoja milost.
I tvoje dostojanstvo.
I opet ću ti se vratiti.
Za današnju pobjedu!
Uvijek sam tu za tebe, Franjo.
Ali moram priznati da me obuzima uzbuđenje bojnog polja.
Neću te zavaravati, Aleksandre.
Bitka protiv njega će biti brutalna i okrutna.
Austerlitz 2. prosinca 1805.
U obrambene položaje!
"Moja dobra ženo Josephine...
Bože, ovdje je hladno.
Nedostaje mi tvoja toplina.
Danas slavimo godinu dana od naše krunidbe.
Moj bivši saveznik se sada pridružio neprijatelju.
Ruski car Aleksandar se udružio se s austrijskim princem.
Čuo sam da je proučavao umijeće ratovanja
i pokušava oponašati moju borbenu taktiku.
Želi me kopirati, ali on je mali dječak koji radi strašnu grešku.
Uvjeren sam da ću svojoj vojsci danas donijeti još jednu slavnu pobjedu.
Tvoj Napoleon."
Zavežite ga iza. Zabodite kut u zemlju.
Vaše veličanstvo!
Otkriveni smo.
Dobro. Reci ljudima da se odmore.
P... N... V... K.
Pješaštvo na vidiku.
N... Z... Ž.
Neizbježno!
Pripremi se! -Pripremi se!
Probudi se! Pripremi se!
Ustajte!
Jedan. Dva.
Čekaj, čekaj... -Spremni! -Čekaj!
Neka misle da su na višem položaju!
Slobodna paljba!
Pošaljite pješaštvo! Zauzmite taj položaj na višem terenu!
I to brzo!
Konjica sa zapada! Probijte bok!
Povlačenje! Ovo je zamka!
Otkrijte topove! -Otkrivaj!
Paljba!
Moramo se predati! Zarobljeni smo!
Makni se s leda! Povlačenje!
Odsijecite povlačenje!
Franjo, tako je lijepo napokon vas upoznati.
Molim vas, uđite gdje je toplo. -Hvala.
Morate mi oprostiti, ovo mi je bila jedina palača zadnja dva mjeseca.
Ovdje izgleda jako lijepo. Izvrsno to koristite.
Radimo što možemo na bojnom polju. -Da, radimo, zar ne?
Lijepo je napokon upoznati još jednog cara.
Mogu li pitati gdje je Aleksandar?
Trebamo li čekati njegov dolazak prije nego počnemo?
Ne vjerujem da će nam se pridružiti.
Izvan sebe je od bijesa.
Shvatite da vam moram dati kompliment,
jer ste me natjerali da uradim ogromnu pogrešku. -Pogrešku?
Da. -Koju ste pogrešku uradili?
Razgovaram ovdje s vama i prihvaćam poziv za mir.
A ne slijedim svoju pobjedu.
Mogao sam zarobiti cijelu rusku i austrijsku vojsku.
Da. -Ali nakon svega će biti manje suza.
I znam da ćete zapamtiti ovu gestu ljubaznosti.
Je li tako? -Hvala vam.
Zdravica!
Za prijateljstvo! Veličanstveni mir.
I najbolje interese Europe.
Burgundinac.
Vrijeme da se riješi ova misterija, care.
Želim znati jesi li to ti ili Josephine.
I u tu svrhu ćemo sada izvesti vrlo praktičan eksperiment.
Dolje na kraju hodnika... Uzmi ovo.
Čeka te, razodjevena, spremna da primi.
18-godišnja Eleonore Denuelle de La Plaigne.
Ima smeđu kosu i smeđe oči.
A cilj ovog, nimalo neugodnog zadatka,
vidjeti možeš li postati otac djeteta.
I tada ćemo imati odgovor na to mučno pitanje:
Tko kome otima prijestolonasljednika Francuske?
Hoćemo li poći? -Mogu li dobiti još jednu?
Djevojka je trudna. Zbog tebe je ostala trudna.
Kada ćeš inzistirati da se razvedemo?
Nije li to divno?
Od jedine žene koju sam volio i dao sva svoja osvajanja.
Samo sam preumorna.
Da čekam da mi kažeš ono što znam da dolazi.
Ako inzistiraš.
Olakšat ću ti.
Znam da ćeš imati kopile.
Ako uspijem imati dječaka kojeg ću zvati sinom,
želim da svjedočite i negirate jalovost carice.
Vaše Veličanstvo, tražite od mene da lažem o majci vašeg nasljednika.
Možeš i tako to reći.
Care...
Čast mi je i naravno dužnost, uraditi ono što tražite od mene.
Ali ako se mene pita, ne mogu zadržati ono što znam da je istina.
I koliko bolno bilo,
istina je da carica više ne može roditi dijete.
Moja draga Josephine...
Znaš koliko sam te volio.
I tebi, samo tebi...
dugujem nekoliko trenutaka sreće koje sam doživio.
Moja je sudbina jača od moje volje.
Moja naklonost mora popustiti pred interesima mog naroda.
Carski dekret o poništenju braka
između cara Napoleona i carice Josephine.
"Moj narod želi da ovo prijestolje na koje me Providnost postavila,
moram prenijeti na svoju djecu.
Međutim, izgubio sam nadu da ću imati djecu u braku
s mojom voljenom suprugom caricom Josephine.
Dobio sam savjet da slušam ono što je za dobrobit države
i poželjeti da se nekoliko godina mog života poništi."
Uljepšavala si mi život 15 godina.
Uspomene na koje će ostati zauvijek urezane u mom srcu.
"Naš brak je postao prepreka prosperitetu Francuske.
Oduzeta joj je prilika da jednog dana bude vođena
potomkom čovjeka kojega nam je Providnost donijela
da ublaži zla revolucije.
I obnovi vjeru u prijestolje i društveni poredak."
Oprosti...
Slušaj! Ovo je za tvoju zemlju. O tome se radi!
Reci!
“Naš brak je postao prepreka prosperitetu Francuske.
Pristajanje na raskid našeg braka, što moram, nije promijenilo moje osjećaje.
Car će u meni uvijek imati svog najvjernijeg prijatelja."
"Care, upravo si izgovorio riječ koja nas zauvijek razdvaja.
Tvoja pogrešna ambicija je uvijek bila
i bit će pokretačka snaga svih tvojih postupaka.
Ipak, nikada ne smiješ posumnjati u moju iskrenu želju za tvojom srećom.
Neka me barem utješi u mojim patnjama.
Tvoja Josephine."
Dobro jutro, gospođo! -Kako se zoveš? -Fleur.
Fleur, drago mi je.
Nedostaješ mi.
Drugi život je sada vrlo udoban.
Do sada si pokazala tako veliku hrabrost.
Moraš je sačuvati.
Nemoj si dopustiti da padneš u melankoliju.
Najbolje izgledaš kad si sretna.
Molim te, čuvaj svoje zdravlje. Dragocjena si mi.
Hoćeš li mi sutra pisati?
A sljedećeg dana? -Da.
A dan poslije?
A nakon njega?
Dobro.
Jednom je engleski veleposlanik osporio moje razloge za rat.
Rekao je: “Vi Francuzi se borite samo za novac.
Mi Englezi se borimo za slavu."
Odgovorio sam: "Svatko se bori za ono što mu nedostaje."
To nije tvoja priča. Tebi se to nije dogodilo, zar ne?
Naravno da jeste. -I mi imamo istu izreku o mom narodu i Turcima.
Vi? Englezima nedostaje časti. Oko toga se možemo složiti.
Slušaj, tako je...
Ni oko čega se ne slažemo više nego oko mržnje prema Britancima.
Samo moram reći...
Zapravo bi mi bila velika čast zvati te svojim bratom.
Postoji način da me zoveš bratom.
Sinoć, uz večeru...
bio sam očaran tvojom sestrom.
Je li nekome obećana? -Nažalost jeste.
Bojim se da će se udati za vojvodu od Oldenburga.
Što je s njezinom mlađom sestrom? Anna?
Postoji li službena ponuda za Annu?
Pa, vidiš, Anna ima 15 godina.
To je detalj.
Naše prijateljstvo je izgrađeno na obostranom nepovjerenju prema Engleskoj.
Dok održavamo blokadu kopna, gušimo njihovu trgovinu
i borimo se za naša najsvetija prava.
To je ono najvažnije među nama. Pa sam pomislio...
Ne, reci! -Trebam li ti reći?
Zamisli vojsku. 50.000 ljudi.
Rusi, Francuzi, možda i Austrijanci...
Kako stupajući preko Carigrada u Aziju mora samo doći do Eufrata,
prije nego što Engleska zadrhti i klekne pred kontinentom.
Nevjerojatno je.
Zdravica!
Za tebe! -Za nas!
Njegovo Veličanstvo car Napoleon želi dati službenu ponudu Austriji
i Njegovom Veličanstvu kralju Franji,
za ruku nadvojvotkinje Marije-Lujze.
Njegove najstarije kćeri.
Taj brak bi spojio Austriju i Francusku u neraskidivu vezu.
Je li to šala?
(Meni bi to moglo biti zabavno, ali caru nije.)
Jeste li dobro putovali? -Bilo je veličanstveno, hvala.
Mala i uredna. Nisam navikao na to.
Kako je vama izgledam?
Izgledam li kao moj portret? -Da.
Samo još zgodniji i jači.
I vi izgledate zgodniji. I ljepši.
Nadam se da ste zadovoljni.
I ja se nadam. Želite li vidjeti spavaću sobu?
Da. Hvala vam.
Vaše Veličanstvo, vaš sin.
Moj mali kralj...
Drago dijete...
Jednog dana ćeš shvatiti što sam žrtvovala za tebe.
"Draga moja Josephine, danas sam tužan.
Car Aleksandar se okrenuo protiv mene i prisilio me da napadnem Rusiju.
Odlučio je otvoriti svoje luke Engleskoj,
a oporezovati Francusku.
Moram obrisati melankoliju i započeti marš prema Moskvi.
Uvjerio sam europske čelnike na ovo rješenje,
tako da imam na raspolaganju združene snage Francuske, Austrije,
Italije, Njemačke i Poljske.
U svojoj budućnosti ne vidim ništa osim uspjeha."
Za njima!
Povlačenje!
Borodino 7. rujna 1812.
Francuske žrtve: 28.000
"Draga moja Josephine...
Pišem ti jer sam upravo danas dobio veliku bitku.
Sutra nastavljamo napredovanje.
Moskva je sada udaljena nešto više od 300 kilometara.
I cijelo vrijeme mislim na tebe. Uvijek tvoj."
Hvala vam.
Hvala vam -Bili ste hrabri kod Austerlitza.
Gdje ste?
U ovom gradu je živjelo 300.000 duša.
Jesu li svi otišli?
Mali dečko!
Gdje si?
Nemoj se bojati!
Samo ću te malo po guzi.
Nije baš sportski, zar ne?
Za njegovu čast i čast Rusije, ne moju.
Postoji dostojanstvo u zlu i porazu.
Tko je to uradio? -Oni.
Ne, nisu. Budite razumni.
Tko je potpalio požare?
Vaše Veličanstvo, oni su.
Radije bi spalio vlastiti grad, nego pregovarao sa mnom.
Nisam mislio da imaš hrabrosti.
Pa, idemo u Sankt Peterburg da i njega spali.
Previše smo vremena proveli da bismo se odmaknuli.
Marširali bismo u rusku zimu.
S konjima koji nisu uzgojeni za takvo vrijeme.
Ako odemo u Poljsku, tamo možemo čekati zimu.
"Napoleone, tvoja pisma su umirujući melem za moje srce.
Bojim se za tebe.
Upamti da samo ja znam tvoje zdravlje i tvoje strahove.
Zahvaljujem ti nježno kao što ću te uvijek voljeti. Josephine."
"Moja prijateljice Josephine...
Prijateljice... Čudno je tebi napisati tu riječ.
Uvijek si bila puno više.
Unatoč pažljivoj pripremi, došlo je do problema sa zalihama.
Patimo od bolesti, dezertiranja i gladi."
Pobjeđujemo!
Naši ili Kozaci? -Naši.
"Josephine, sreća me je napustila.
Znam da je ovo ono što sudbina ima za mene.
Tvoje riječi mi odjekuju u glavi.
Ja bez tebe nisam ništa."
Od 600.000 ljudi koje ste poslali u Rusiju,
vratilo se samo 40.000.
Stoga ste poslani u progonstvo.
Bez mogućnosti povratka.
Saveznička koalicija Austrije, Pruske, Rusije i Engleske,
i uz suglasnost Francuskog vijeća,
daje vam se suverenitet nad otokom Elba.
Dva milijuna franaka iz francuske riznice.
I mirovina za obitelj Bonaparte i caricu Mariju Lujzu.
Također se predviđa da carica Josephine zadrži svu svoju imovinu.
I dodijeljeni godišnji prihod od milijun franaka.
Previše volim Francusku.
Sve što želim je njezina slava.
To nikada ne bi bila njena nesreća.
Žele da abdiciram.
Dobro, abdiciram.
Elba Svibanj 1814.
Vaše Veličanstvo...
Carice...
Josephine...
Očaravajuće su.
Ne morate se zatvarati u kavez samo zato što on nije ovdje.
Znam kako je biti podcijenjen.
Ali vaše oči, vaš šarm i vaš duh...
Unutra je. To je vaše.
I možeš to upotrijebiti.
Car Aleksandar posjećuje caricu Josephine u kući u Parizu
Bonaparteova stara ptica opet pobjegla iz gnijezda
"Draga Josephine...
Ti si moja. Uvijek ćeš biti.
Ne mogu to više podnijeti.
Prošlo je 300 dana na ovoj stijeni,
i spreman sam doći kući i uzeti ono što je moje.
Tebe i Francusku."
Uzimam vaš brod. I ako me ne isprovocirate, ne morate me se bojati.
"Napoleone...
Ja sam cvijet koji otvara svoje latice i smiješi se suncu.
Nesvjesna da je blizu oluja koja će me položiti
rasuti moje lišće prema nebu.
Dođi brzo, prijatelju."
Hoćete li otvoriti usta, molim vas?
Ne.
Imate sluz u dišnim putevima. Grlo vam je upaljeno.
Moj savjet je da ostanete u krevetu.
Napoleon dolazi. -Bilo bi nerazborito primati posjetitelje.
Ali Napoleon dolazi. -Znam.
Dobro je čuvajte.
Vaše veličanstvo...
Možeš govoriti. -Bonaparte, Vaše Veličanstvo. Vratio se.
Brod je jutros stigao u Antibes i oni su na putu.
Napoleon Bonaparte stupa prema Parizu.
Još! -Vaše Veličanstvo...
Dobar dan, pukovniče! -Vaše veličanstvo...
General Marchand, Obrana kraljevske vlade Luja XVIII,
traži da položite oružje i prekinete marš.
Kako bismo vas uhitili i vratili na otok.
Hoćete li reći generalu da bih želio razgovarati s njim?
Nisam u sukobu s vlastitom 5. armijom.
Gospodine...
Želi razgovarati.
Budite spremni!
Ciljaj!
Vojnici 5. pukovnije!
Prepoznajete li me?
Prepoznajete li me, vojnici?
Da, care!
Nedostajali ste mi.
Melankoličan zbog svog doma.
I zbog naših zajedničkih pobjeda.
Želim se vratiti kući.
Hoćete li mi se pridružiti?
Živio car! -Živio car!
26. svibnja je pozvan dr. Corvisart.
Primijetio je sluz u dišnim putovima i upalu grla.
Bolovala je od difterije.
29. svibnja je primila posljednju pomast i umrla.
I nitko me nije obavijestio?
Hortense...
Misliš...
Okrivljuješ mene?
Ne okrivljujem. -Naravno da ne.
Neću nositi teret odgovornosti...
za nesreću tvoje majke.
Želim pisma koja sam joj napisao. -Žao mi je, nemam ih.
Njezin sobar ih je ukrao.
Gdje ih je držala?
U ormaru kraj svog kreveta.
Što je uradio s njima?
Prodao ih je.
Žao mi je.
Opraštam ti.
Napoleon Bonaparte je uništio
jedinu titulu o kojoj je ovisilo njegovo samo postojanje.
Ova kongregacija saveznika
formirat će vojsku duž granice Francuske i Belgije.
70.000 vojnika iz Engleske.
120.000 vojnika iz Pruske.
Taj nitkov je zbrisao europske farme.
Dok su farmeri hrkali.
Trebali smo davno udariti.
Držao je svijet kao taoca svojim egoizmom.
Svojom nezasitnom glađu za vlast.
I nedostatkom jednostavnih dobrih manira.
Bez njega možemo opet sigurno spavati.
Mislim da govorim u ime svih nas kada kažem da jedino žalim
što smo tom nitkovu uopće dopustili da živi.
250.000 ljudi s izdajnikom.
25.000 ljudi, 125.000 ljudi...
I još 100.000 ljudi.
Protiv naših 125.000 ljudi.
Bitka će biti na kopnu.
To je nešto što Britanija ne zna uraditi, a ja znam.
Brzo udariti protiv Wellingtona i Bluchera.
Poraziti ih odvojeno.
Ne smije im se dopustiti da udruže snage ovdje.
18. lipnja 1815.
Dobro jutro! -Dobro jutro!
Prusi napreduju. Trebali bismo započeti ofenzivu.
Moramo čekati da se tlo osuši.
Blucher nikad ne stigne na vrijeme. Sredit ću Wellingtona prije ručka.
Nikad se ne smočim ako to mogu izbjeći.
Što da kažem ljudima?
Reci im da srede da kiša prestane.
Napravite mjesta! -Na svoje položaje!
Sada je vaš trenutak, dečki. Sad je vaš trenutak.
Slušajte pažljivo!
Strpljenje je danas ključna zapovijed. Strpljenjem pobjeđujemo.
Moramo držati ovaj teren. Neka oni dođu k nama.
Dobro jutro, gen. Blucher. -Dobro jutro!
Procijenjeno vrijeme dolaska, gospodine? -Časniče?
Oko 5 sati. -Oko 5 sati!
Hajde, dečko!
Eno ga. Čini se...
da jednostavno spava.
Jedna stvar kojoj ne možeš odoljeti, prijatelju, je frontalni napad.
Da vidimo kako taj general može napasti naš položaj.
Gospodine, imam cara na ciljniku.
Imam li dopuštenje za paljbu? -Naravno da ne.
Generali vojske imaju pametnija posla nego da pucaju jedni na druge.
Ako zapucaš, to će te koštati života.
Blucher na 18 do 19 kilometara, gospodine.
Isuse Kriste! Javljaj mi svaki sat. -Na zapovijed!
Glasnik! Napravite mjesta!
Prusi uz cestu na 19 kilometara.
Pruske trupe su viđene na cesti. Na 19 kilometara.
Pripremite topove.
Pripremite topove!
Topovi spremni!
Kiša je prestala, gospodine.
Pripremite se za paljbu!
Paljba! -Paljba!
Padaju!
Pripremite se za paljbu!
Postavite na 195! -Postavite na 195!
Postavljeno!
Spremni za paljbu! Paljba! -Paljba!
Pješaštvo, naprijed!
Satnije, krenite!
Držite liniju!
Drugi val, naprijed!
Držite liniju!
Topovi, paljba!
Paljba!
Držite liniju!
Paljba!
Samo naprijed! Nastavi! Ne smiju stići zajedno!
Prusi uz cestu na 8 kilometara!
Na 8 kilometara, možda manje.
Moramo djelovati prije nego Blucher stigne.
Van!
Konjica, u napad!
Pripremite se za doček konjice. -Pripremite se za doček konjice!
Moramo izdržati! Izdržati do zadnjeg čovjeka!
Ne smiju nas poraziti!
Što će reći ljudi u Engleskoj?
Držite liniju!
Živio car!
Satnije, stanite!
Formirajte kvadrat!
Paljba! -Paljba!
Stigli su! Prusi!
Odmah iza padine, care!
Razbijte kvadrat!
Napad bajunetima! -Napad bajunetima!
Vaš car je s vama! Bili ste hrabri kod Austerlitza!
Nikad se ne predajte! Za domovinu i čast!
Rame uz rame! Ravno naprijed!
Pješaštvo naprijed!
Bojne spremne i naprijed! U napad!
Pješaštvo, paljba!
Spremni za napad!
U napad!
Naprijed, naprijed!
Konjica naprijed, gospodine? -Konjica naprijed!
Ne. Ne može si pomoći.
Gospodine, Blucher!
Hvala Bogu.
Vaše veličanstvo! Vaše veličanstvo!
Neka vide kako Francuzi umiru!
Bitka je moja. Rat će završiti.
"HMS Bellerophon" -Plymouth Srpanj 1815.
Danas, danas, danas!
Ja prvi priznajem kad pogriješim.
Ali to nikad ne uradim. To je čista geometrija.
Jednostavno znam gdje točno treba postaviti top.
Ali nažalost, ne mogu to znanje prenijeti svojim maršalima.
To je možda najteža stvar u životu.
Prihvaćanje tuđih pogrešaka.
To ne smijete raditi.
Potičite veličinu.
Čuvajte glavu, gospodine!
Što oni tamo rade? -To su kadeti. Obožavaju ga.
Šaljite ih van! -Napustite sobu Brzo!
Vaša Milosti... -Dobro jutro, generale.
Dečki su sjajni.
Mogu li sjesti? -Izvolite.
I ovaj doručak...
Sada znam zašto je vaša mornarica tako uspješna. Hvala.
Nikad nisam bio na selu u Engleskoj. Vjerojatno ću voljeti Cotswold.
Brdoviti krajolik. Nježno svjetlo.
Dragi gospodine, samo tijesnom većinom
ste pošteđeni sudbine strijeljanja.
Politički, bojim se da je nemoguće
da vam Britanska vlada dopusti da ostanete u Engleskoj.
Dodijeljena su vam tri časnika i 12 sluga koji će vas pratiti u progonstvo.
Progonstvo će biti smješteno na otoku Sveta Helena.
Pod budnim okom guvernera Hudsona Lowea i njegove obitelji.
Sveta... -Helena.
To je mali otok. Više je stijena.
1600 kilometara od afričkog kopna.
Rečeno mi je da je jako lijepo. Mirno. Imate ćete vremena za razmišljanje.
Vaše dopisivanje će biti nadzirano.
A vaša prisutnost će časnik provjeravati dva puta dnevno.
Progon na Sv. Helenu 15. listopada 1815.
"Što ćeš sada raditi? Mrzim te vidjeti samog.
Hoćeš li doći k meni?
Hoću li ti oprostiti, moj slatki, tvrdoglavi care?
Pustila sam te na slobodu i pustila da propadneš.
Sljedeći put ću ja biti car, a ti ćeš raditi što ti kažem."
"Pa, bila si u pravu.
Svake noći te želim vidjeti u svojim snovima.
A kad to učinim, odbiješ me."
Pa, koji je glavni grad Francuske?
Pariz. -Rusije? -Petersburg.
A prije njega Moskva.
Moskva. A tko je Moskvu spalio do temelja?
Ne znam, gospodine. -Ja.
Gospodine, mislim da su ga Rusi spalili. Da se riješe Francuza.
Tko ti je to rekao? -To je opće poznato, gospodine.
Idite! I igrajte se.
En garde!
"Želiš li da ti kažem čekam?
To je tajna.
I pokazat ću ti kad stigneš.
Dođi k meni, Napoleone.
I pokušajmo ovo ponovno."
Napoleon Bonaparte je umro 5. svibnja 1821.
Nakon 6 godina progonstva na Sv. Helenu.
U svojoj vojnoj karijeri je vodio 61 bitku...
Toulon 6.000 mrtvih
Marengo 12.000 mrtvih
Austerlitz 16.500 mrtvih
Borodino 71.000 mrtvih
Waterloo 47.000 mrtvih u jednom danu
Invazija na Rusiju 460.000 mrtvih
Od 1793. do 1815. Preko 3.000.000 mrtvih
Njegove zadnje riječi su bile...
Francuska... Vojska... Josephine
Preveo Osgiliath obrada DiAMOND