‎UN SERIAL NETFLIX
‎Kris? Ce caută aici?
‎Vino!
‎- Cine era? ‎- Ăla pe care l-ai jefuit!
‎Sună la soră-ta și nepoată-ta!
‎Răspunde odată!
‎Nu!
‎Vreo veste?
‎Nimic, deocamdată.
‎E plin diseară. ‎Dar trebuie să mai cumpărăm câte ceva.
‎Bine, e-n regulă.
‎Alo?
‎A fost o cursă. ‎Ne-a atacat tipul jefuit în port.
‎Cum v-au găsit?
‎Fata ne-a turnat.
‎Arnaud trebuie să fie la mine.
‎- Ai vești? ‎- Încă nu.
‎Am sfeclit-o?
‎Nu știu. Dar nu răspunde la telefon.
‎- Nici Anissa. ‎- Unde ești?
‎- Ajung acasă într-o oră. ‎- Ne vedem acolo.
‎- Plecăm acum. ‎- Bine.
‎M-ai sunat de o sută de ori. Ce e?
‎- Ce vrei? ‎- Tu ce crezi, Kris?
‎Nu e mort. ‎Nici Saber, nici tâlharul nu-s morți.
‎Mi-ai dat cuvântul. ‎Hassan, nimeni altcineva!
‎Am mințit.
‎Am trimis pe cineva la tine.
‎Ajunge în zece minute.
‎Zi-i să se întoarcă!
‎Dacă rămâi, vor veni unchiul și vărul tău.
‎Știi bine cum se va sfârși pentru tine.
‎Ai patru minute.
‎Drăcia dracu'!
‎Hai odată! Mișcă-te!
‎Rezistă, te rog!
‎Oprește!
‎Stai liniștit, mai e puțin!
‎Ajungem la spital.
‎Am zis să oprești!
‎Lasă-mă să te duc la spital!
‎Dacă mă duc acolo,
‎mă întorc la închisoare.
‎Eu te-am turnat.
‎Ești un laș, Saber.
‎Nu contează ce ai făcut azi.
‎Pentru mine…
‎rămâi veșnic un laș.
‎La ultima întrevedere…
‎Îți amintești ce te-am întrebat?
‎Nu te iubesc, Saber. Nu.
‎Niciodată în viața ta…
‎nu te-am iubit.
‎Unde e șeful tău?
‎Nu știu.
‎Jur, dacă aș ști, aș spune. Dar nu știu.
‎Depărtează picioarele!
‎Ce faci?
‎Nu știu nimic! Te rog! Nu știu!
‎Nu face asta! Nu, te rog!
‎Unde e?
‎Răspunde!
‎Stai!
‎Are un laborator unde face droguri.
‎Nu știu unde e, dar fata e acolo.
‎Care fată?
‎Mica bandită.
‎Unde e laboratorul?
‎Nu-ți face speranțe c-o găsim!
‎Are nevoie de ea.
‎O ține ca să-mi dea de urmă.
‎Știu cum să-l găsesc pe tâlhar. ‎Dar am nevoie de unchiul și vărul tău.
‎Te ajut să-l găsești pe Hassan.
‎Dar nu și pe Saber.
‎Nu-l putem lăsa pe fiu în viață.
‎Calcă-ți pe inimă!
‎Gândește-te la tine!
‎Închide-o cu cealaltă!
‎Kris, stai puțin…
‎Nu de el trebuie să te temi.
‎O să vină Mehdi.
‎O să se ocupe de el.
‎Apoi, de tine.
‎Hai cu mine!
‎Prin spate! Păziți cocaina!
‎Pe el!
‎- Stai aici! Mă întorc. ‎- Bine.
‎- Mă duc încolo. ‎- Bine.
‎Ești teafără?
‎Îmi pare rău pentru familia ta.
‎N-am avut intenția…
‎Sunt gravidă!
‎Copilul meu…
‎Vino! Repede!
‎Mehdi!
‎Un medic!
‎E cineva aici?
‎Haide!
‎Repede!
‎Ce a pățit?
‎- A fost împușcat. ‎- Când?
‎- Nu știu. Acum vreo 20 de minute… ‎- Îl cunoașteți?
‎L-am găsit pe stradă.
‎Bun. Rămâneți acolo! Vine cineva. ‎Sunăm la poliție, să dați declarații.
‎Nu putem rămâne. Haide!
‎Semnează aici!
‎- Deci te ocupi tu? ‎- Poți conta pe mine!
‎Unde e?
‎Lasă-ne singuri!
‎Și fă ce ți-am cerut!
‎E mort.
‎Eu am auzit altceva.
‎Kris l-a rănit.
‎A pierdut mult sânge. A murit.
‎- Vreau să văd cadavrul. ‎- Nu se poate.
‎Virgile îl repatriază în Maroc.
‎De unde știai?
‎Poftim?
‎Că ți-a ucis părinții.
‎Nu contează cum am aflat.
‎Important e că tu știai,
‎dar nu mi-ai spus.
‎Cum ai putut?
‎Nu am făcut-o pentru el.
‎Ci pentru tine.
‎Sofia, l-am ucis pentru amândoi.
‎Ești sora mea, da?
‎Te iubesc.
‎Și eu te iubesc.
‎De ce să-l omori?
‎Nu e nevoie să vii.
‎Dacă nu urmăm planul, se lasă rău.
‎Și, sincer, n-am chef…
‎Nu am nevoie să vii. Stai liniștită!
‎A lăsat amprente ‎în tot laboratorul, e ca și prins.
‎Facem cum am stabilit. ‎Îi șutim banii și îl dăm pe mâna poliției.
‎Să îi tragi un glonț în cap e vax.
‎Trebuie să sufere, băga-mi-aș!
‎Așadar?
‎De ce mai ai geanta?
‎N-au vrut avansul.
‎Ei ți-au zis?
‎Nu… Sunt prea periculoși.
‎- Trebuie să vindem hotelul. ‎- Nu.
‎Nu.
‎Tata s-a sinucis ‎când a trebuit să-l vândă.
‎Nu l-am răscumpărat ‎ca să-l mai omor o dată.
‎Știu. Înțeleg.
‎Știu, te gândești la el.
‎Dar, te implor, acum trebuie ‎să ne gândim la copii, la noi. Te rog!
‎Am pierdut 300 kg gata vândute.
‎Plus laboratorul.
‎Nu avem de ales.
‎- Bine. ‎- Bine?
‎Ascultă…
‎Te iubesc.
‎Și eu, pe tine.
‎Copiii sunt aici?
‎Bine. Mă duc.
‎Pune geanta bine!
‎E bărbat?
‎Bărbat? Nu.
‎- Mami! ‎- Mamă!
‎L-am bătut de cinci ori ‎la Ghicește personajul!
‎Scumpele mele!
‎- Câștigi? ‎- Tu ce crezi?
‎- Diseară ieșim. ‎- Da?
‎- Aduci mașina? ‎- Da.
‎- Bună, tată! ‎- Bună!
‎- Tati! ‎- Toate bune?
‎- Da. ‎- Da.
‎Așa. E brunetă?
‎Nu, deloc.
‎Poartă ochelari?
‎E rândul meu.
‎- Are barbă? ‎- Nu.
‎- Nu… ‎- În genunchi!
‎Mami!
‎Ce se petrece?
‎Nu mișcați!
‎Stați pe loc!
‎Dă-i geanta! Hai!
‎E-n regulă. Am luat-o.
‎Au luat banii.
‎Ascultă la mine, labagiule!
‎Că vinzi o tonă, un kil sau un gram,
‎de acum sunt eu aici.
‎Și tu primești fix pixu'.
‎Clar?
‎E clar?
‎Trebuie să plecăm.
‎Plecați, intră peste voi!
‎CINCI LUNI MAI TÂRZIU
‎Trebuie să vii în Maroc.
‎Să te întâlnești cu celelalte familii.
‎De ce m-aș bizui pe ei?
‎Pot să te întreb ceva?
‎- Ce știi despre Rif? ‎- De acolo e tata.
‎De acolo ești și tu.
‎Știi cum spunem noi, în Maroc?
‎„Omul din Rif, ‎decât să-și calce cuvântul…”
‎Ești la tine acasă în Maroc.
‎Toți te așteaptă.
‎Anunță că venim!
‎L-am cunoscut bine pe tatăl tău.
‎Și ar fi mândru de tine.
‎Pe curând!
‎- Ce părere ai? ‎- Merită să-i tăiem limba.
‎Să uităm de Maroc deocamdată!
‎Și ce să facem?
‎Plecăm la Anvers
‎și preluăm portul.
‎Dacă o facem, declanșăm un război.
‎Atunci, ne trebuie armată.
‎Luăm Anversul.
‎Luăm toată Europa, Saber.
‎Portul din Avers înseamnă Europa.
‎Toată lumea în genunchi! Și tu!
‎La podea!
‎Tu! Scoate cătușele!
‎O roim de-aici.
‎Subtitrarea: Liana Oprea