СЕРІАЛ NETFLIX
Щоб повернути її, я мушу викрасти кокс.
Я не маю вибору.
Якщо я добре розумію,
треба вкрасти 300 кіло кокаїну в порту Антверпена
з напівсирим планом
та бандою ледь знайомих дітлахів?
Я знаю лиш одного.
Точніше, одну.
Це ще й дівчатка?
Решта — хлопці, але вона ними верховодить.
Меткіша, ніж я в її віці.
Та мені треба ви.
Ти мій брат, я з тобою.
Я теж за.
Дідько з ним, давайте.
-Ти дістав, що я просив? -Так.
Навіть дещо краще.
Добре.
Чий цей кокс?
Фламандця. Це його порт.
Як це, «його порт»?
Він пропускає кокс і бере комісію.
Завтрашні 300 кіло — його власні.
Ти уявляєш, про що ти просиш?
Що ти сказав?
«Ти уявляєш, про що ти просиш?» Що ти в біса верзеш?
Ви тупі чи що? Забули, заради кого це все?
Заради Шайнез.
Ми пограбуємо його мамку, бабцю й тітку,
якщо треба буде.
Беремо 300 кіло й звільняємо Шайнез.
Домовилися?
Заради Шайнез.
Вітаю, пане Джеблі.
Так.
Ні, я поки що не бачу транзакцій.
Я знаю.
Перевірте рахунок 4852.
Дякую.
Добре, перевірте цей, а потім другий.
Вітаю.
Тьєррі, привіт.
Я залишу вас.
Слід було попередити про приїзд.
Я тут лише на кілька днів.
Не хотів завдавати тобі клопоту.
Я підшукав би тобі щось ліпше.
Безпечніше й зручніше помешкання.
Тут ти точно не заснеш.
Найзручніше було б
обійтися без цієї поїздки.
То чому ти повернувся?
Ось скажи.
Те авто внизу, сподіваюсь, не твоє?
Моє. Це моє авто.
А де твоя зграя?
Чув, з тобою їздять четверо-п'ятеро.
Завжди ті самі.
Це не зовсім зграя. Але так, у мене хороші люди.
Знаєш, які тварини бігають зграями?
Вовки?
Собаки теж.
Вуличні собаки.
Немає ніяких собак.
На них можна покластися.
А я?
Я можу покластися на тебе?
Так, звісно.
То скажи, чому ти хочеш обікрасти Кріса де Віта?
То ось чому ти приїхав.
Митні збори, відколи ти не тут,
стали неприйнятним.
Сабере,
нагадую тобі, що в мене в цій країні судимість.
Якщо мене тут арештують,
то посадять на 10 років.
А до чого тут Кріс?
Працюючи з людиною в розшуку,
Кріс бере на себе ризик.
За цей ризик треба платити.
Він мене не поважає. Чому я його маю поважати?
Отже…
справа не в грошах.
Це питання гордощів.
З цієї миті
щоб ані грама твого порошку на його території.
І я забороняю тобі спускати своїх собак
і грабувати його.
Ти почув мене?
-Ти почув? -Так.
Я все зрозумів.
Проведи його.
Доброго ранку.
Порядок?
Зачекай.
Ось так.
-Скільки саме? -Зажди.
Тут 95%, як ми й очікували.
-Скільки? -95%.
Можна зробити 70%.
З цих 300 кіло отримаємо 400.
Нема за що.
А транспорт?
Я маю вантажівку, водія, охорону.
Бракує тільки коксу.
Завтра буде.
Подзвони хлопцям у гараж. Скажи відпустити малу.
-Не розумію. -Давай.
Ми повернемо її дядькові.
Так, це я.
Значить, хочеш так?
Передзвони їм. Скажи не відпускати.
Якщо дядько хоче повернути її,
хай викраде ті 300 кіло, як ми й казали.
-А твій батько… -Мені до сраки.
Я не дам тому сучому Крісу мене зневажати.
Роби, що сказано.
Бігом.
Вставай!
-Вставай. -Руки з кишень.
-Маєш телефон?
Ану виходь.
Уперед! За ними!
Уперед.
Туди. Відчини двері.
Ідіть.
Мені дзвонив той, хто викрав Шайнез.
Робитимете, як ми скажемо.
Жодної самодіяльності, окей?
Праворуч — значить, праворуч.
Ліворуч — значить, ліворуч.
Ви смішні? Хочете, щоб ми слухали чуваків у масках?
Хочете завоювати довіру — довіряйте.
Дзвонитимемо на ці.
Тримайте їх увімкненими.
А ти підеш зі мною.
Якщо не впевнена, є час передумати.
Украла 8 кіло — зможу й 300.
Ні, це вже інше.
Я все вирішила.
Чувак, який викрав Шайнез,
сказав, що кокс у порту буде завтра о 8.
Далі вантажівкою везуть через митницю.
У порту повно вантажівок. Як знати якою?
Є ім'я диспетчера.
Хто такий диспетчер?
Відповідальний за транспорт, логістику й безпеку.
Він щовечора з портовими повіями.
-І що? -Знайдемо його.
Він скаже, яка наша.
Ім'я водія теж є.
Треба знайти його сім'ю, щоб можна було потім притиснути його.
Що нам ще потрібно?
Склад, джип і фургон.
За 24 години?
Спочатку викрадемо фургон.
-Умієш водити? -Так.
Викрадеш фургон.
Зараз.
Оцей?
Добре.
Це ніщо, порівняно з тим, що буде завтра.
Не впевнена — можеш передумати.
Ні.
Ключі.
Забирайся.
Я дуже радий бачити тебе.
Пам'ятаєш, як ти була маленькою?
Щоразу, коли я звідкись приїздив,
ти запитувала, чи маю я подарунок.
Так, пам'ятаю.
І ти завжди щось мав.
Тримай.
Дивовижно,
але це ніби не з Швейцарії.
Це було в мене вдома.
У коробці, яку я не чіпав, відколи померла твоя мати.
Це її?
Бог забрав у мене сестричку,
але втішив мене її дочкою.
Ось так.
Тебе це засмучує?
Ні.
Це велика радість.
Це вперше на мені її річ.
Тож дозволь мені лишити тобі дещо в спадок.
Я старію, Софіє.
Колись мене не стане.
І тієї миті…
я хочу, щоб ти була готова мене заступити.
А Сабер?
Сабер погодиться з моїм рішенням.
Але я не можу з ним так учинити.
Саме тому це маєш бути ти.
Ти маєш час усе обдумати.
Гаразд.
Можна дещо запитати?
У тебе є діти?
Ні.
Немає дітей чи не можна запитати?
І те, і те.
Ти викрадеш вантажівку.
-Приженемо її на цей склад. -Окей.
-Добре? -Так.
Тепер це щосереди.
-Щосереди? -Хоч би там що.
Так і є. Він сам просить.
Добрий вечір.
Усе гаразд?
Пам'ятаєш П'єра, Габріелевого тата?
Це новий друг Мілана.
Моєму синові дуже сподобалося вчора на дні народження.
Тож я заїхав подякувати вам.
Хочеш трахнути її?
Сабере, бляха.
-Мені шкода, та… -За що тобі шкода?
Це нормально.
Гарна, хіба ні?
Слухайте, гадаю, мені краще піти.
Даруйте.
Ну що, задоволений?
Що з тобою, Сабере?
Ти під кайфом? Забагато нюхнув?
Бачиш?
Одягнулася, як лярва, і збуджуєш усіх козлів.
Іди в сраку.
Кого хочу, того й збуджую.
Мамо?
Бляха!
Тату!
Знову дурієш через батьків приїзд?
Класні тут тачки.
Не хочеш ось цю?
Нам треба не така.
Треба не така…
Он та!
Он та, ну ось!
-Ні? -Недостатньо потужна.
Знаєш, я подумав.
Раптом що, прикинешся моїм старим.
З таким обличчям
вони точно нам повірять!
Чуєш, Моді, не хочеш трохи заткнутися?
Що ти тут робимо?
Чекаємо диспетчера.
Чому б нам не зробити це вдвох?
Бо я не хочу, щоб ти заважав.
Треба було взяти його вдома.
Так.
Щоб за нами гнався ввесь квартал.
Ти що, Інспектор Гаджет, що маєш такі пристрої?
Усе, закінчив?
Бачиш ось це?
Зловиш сигнал ключа.
Ні!
Гей! Ану сядь!
Дай руки!
Дай сюди.
Заткни пельку.
Це він.
Він у мене заговорить.
Ти знаєш, що твій чоловік возить наркоту?
Нас цікавить його вантажівка.
Поки ми її не візьмемо, здоровань буде тут.
Гей, дивись сюди.
Ти почула мене чи ні?
Візьми другу тачку. Швидше!
Будь тут, я зараз.
Ми все обговорили.
Раптом що, дзвони.
Бляха! Чорт!
Не рухайся!
Спокійно, є розмова!
Тихо! Підемо шукати контейнер.
Алло?
У Сабера поїхав дах.
Що сталося?
Я візьму Мілана й піду геть, присягаюся.
Нікуди не їдь. Я зараз буду.
Приїдь, будь ласка.
Скоро буду. Бувай.
Софіє, я більше так не можу.
Я візьму Мілана й поїду геть.
Я поговорю з ним.
Дай йому останній шанс.
Якщо не вийде, я тебе не триматиму.
Знаєш, що я знайшла три тижні тому у ванній?
Кокаїн, Софіє. Він нюхає це лайно й лишає де попало.
Уявляєш, якби його знайшов Мілан?
Правда. Так далі не можна.
Допоможи мені змінити його.
Я говорю, а ти не чуєш моїх слів.
Я слухаю, але не можу дати тобі піти.
Що це значить?
Якщо ти підеш, то підеш без нічого.
Думаєш, мені потрібні гроші?
Мені на них начхати.
Як і на цю хату.
Головне для мене — мій син.
Я тобі сказала, Коралі.
Якщо підеш, підеш без нічого.
Дядько добре тебе вимуштрував.
Ти стала такою, як він.
Нагадаю тобі одну річ.
Сабер тобі не брат.
А Хасан тобі не батько.
Ти така ж, як я. Чужачка.
Не хвилюйся, не забуду.
Як і того, що він для мене зробив.
Твого дядька якось арештували.
Тридцять років тому, за наркотрафік.
Знаєш, скільки дали?
Пів року.
Знаєш, чому так мало?
У них нічого не було. Свідки відкликали показання.
Свідки були анонімні.
Нічого вони не відкликали.
Хасан знайшов їх.
Він їх убив.
Це були твої батьки, Софіє.
Запитай у Сабера.
Ні!
Номер довбаного контейнера!
Я нічого не скажу.
У якому контейнері кокс? Кажи!
Іди в сраку. Я нічого не скажу.
У перший мій день
мене надурили, і я, як ідіот,
рахував кожен контейнер, який розвантажували.
Один за одним. Не жартую!
Досі сміються.
Але за п'ять років роботи
в мене не загубився жоден контейнер.
Крісе, ти довірив мені 127 контейнерів.
Саме стільки ти й отримаєш.
Добре, друже.
Досі не бере.
Пробуй ще.
Продовжуй.
Добре, але він мовчатиме.
І йому безперестанку дзвонять.
Бий сильніше.
У чому річ? Усі вантажівки їдуть!
Судно причалило пів години тому.
Може, товар у вантажівці, але вона ще тут.
Так?
Що робити? У нього напад, усе в слині.
Це епілепсія.
Від удару він помре.
Бляха, Меді, це труба.
Розбирайся. Він має заговорити.
Дідько.
-Що відбувається. -Він знепритомнів.
Лишилось мало часу.
Добре, я маю ідею.
Алло?
Мені треба знати, який він з себе. Скинь фото водія.
Поквапся.
Я маю фото. Я знайду його.
Щось не так.
Досі не бере.
Подзвони охороні.
Скажи їм, щоб були насторожі.
…тож я піднімаю цей тост за вас.
Є новини?
Ні, жодних новин.
Ви на місці?
Так, ми на місці.
Ми стежитимемо за вантажівкою.
Вона ще в порту.
Пильнуйте.
Пильнуємо.
Будьте на місці.
Прохолодні напої!
Геть звідси!
По два євро!
Геть, я сказав!
Відчини, я покажу всі смаки.
-Геть! -Це ж лише 30 секунд.
Геть звідси, я сказав.
Не дурій, бо постраждає твоя жінка.
Ясно?
Тепер прямуй за маршрутом.
Ну ж бо, заводь. Їдьмо.
Усе гаразд. Я у вантажівці.
Тоні, вантажівка в нас. До зустрічі на складі.
Бляха…
Я приєднаюся до вас на складі.
Ми на місці.
Не роби дурниць.
Усе добре. Вантажівка їде.
Ви бачите вантажівку?
Ні, ще ні.
Але скоро має бути.
Іде за планом.
Зачини ворота.
А я що?
Нічого.
Окей, ясно. Моді — дурко, га?
Дивись прямо!
Повертай ліворуч!
Ми вже близько.
У нас порядок.
Ані руш.
Три, два,
один.
Усе добре. Я бачу її.
Не спускайте очей.
Подзвониш, як будете на місці.
Пропусти.
Дідько! Повертай!
Їдь, не зупиняйся.
Давай руки, придурку.
Ані руш!
Бляха!
Вона зупинилася.
-За доками, на складі. -Бляха!
Відправ туди хлопців.
Добре, це кокс. Завантажуємо.
Ну ж бо, вперед. Швидше.
Моді, швидше!
Добре.
Давайте, давайте!
Моді, передавай.
Наелю, можеш попіднімати?
Там ще валяються.
Швидше!
Давайте!
Хтось їде!
Забираймося!
Сідай на переднє! Сідай!
Моді!
-Ні! -Зупини авто!
Надто пізно!
-Надто пізно! Газуй! -Моді!
Переклад субтитрів: В'ячеслав Кашук