EN NETFLIX-SERIE
Hvis jeg vil ha niesen min tilbake, må jeg få tak i kokainen.
Vi stjeler 300 kilo kokain i Antwerpen havn med en halvveis plan,
og noen ungdommer du nettopp har møtt?
Jeg kjenner bare én av dem. Faktisk en jente.
Småjenter?
Den eneste jenta i gjengen, men best.
Jeg var ikke så god på hennes alder. Men jeg trenger hjelp av dere.
Du er broren min, jeg er med.
Jeg også.
Ja, for faen.
-Skaffet du det jeg ba om? -Ja.
Til og med litt bedre.
Bra.
-Hvor kommer kokainen fra? -En flamsk fyr. Det er hans havn.
-Hvordan kan den være hans? -Han slipper inn kokain og tar sin del.
-Tre hundre kilo av hans kokain i morgen. -Vet du hva du ber om?
Hva sier du?
"Vet du hva du ber om?" Kutt ut!
Er du dum eller hva? Hvem gjør vi dette for?
Dette er for Shaïnez.
Selv om det betyr å rane moren eller bestemoren hans, vi gjør det.
Vi stjeler hans 300 kilo for å få Shaïnez fri. Forstått?
For Shaïnez.
Hallo, Monsieur Djebli.
Ja.
Transaksjonene vises ikke ennå.
Jeg vet det.
Sjekk kontonummer 4852.
Takk.
Sjekk kontoen mot den andre.
Hallo.
Thierry.
Jeg skal la dere være.
Du skulle sagt at du kom.
Jeg blir bare noen få dager.
Jeg ville ikke plage deg.
Jeg ville funnet et bedre sted å bo. Et tryggere og mer komfortabelt sted.
Du kan da ikke sove her.
For meg ville komfort vært å sluppet å ta denne turen.
Så hvorfor kom du tilbake?
Si meg en ting. Bilen utenfor er vel ikke din?
Jo, det er min bil.
Og hvor er gjengen din?
Jeg hører at du drar rundt med fire, fem karer. Alltid de samme.
Det er ikke akkurat en gjeng, men jeg er godt beskyttet.
Du vet hvilke dyr som lever i flokk?
Ulver?
Hunder også.
Løshunder.
Ikke løshunder. Bare reale karer man kan stole på.
Og jeg?
Kan jeg stole på deg?
Selvsagt.
Så fortell meg hvorfor du vil rane Kris de Wit.
Så det er derfor du er her?
Etter at du dro, er gebyrene hans blitt uakseptable.
Saber…
La meg minne deg på at jeg er dømt i dette landet.
Om jeg blir pågrepet her, blir jeg dømt til ti år i fengsel.
Hva har det med Kris å gjøre?
Ved å samarbeide med en ettersøkt mann, tar Kris flere sjanser.
Den sjansen bør kompenseres.
Han respekterer ikke meg. Hvorfor skal jeg respektere ham?
Så… dette handler ikke om penger.
Det handler om stolthet.
Fra nå av
forbyr jeg deg å selge ett gram i hans område.
Og jeg forbyr deg å sende hundene dine for å prøve å rane ham.
Hører du det?
-Hører du meg? -Ja.
Klart og tydelig.
Følg ham ut.
God morgen.
Bra?
Vent litt.
Nå får vi se.
-Nøyaktig hvor mye? -Vent.
Vi snakker om 95 %, som ventet.
-Hvor mye? -95 %.
Vi blander til 70 %.
Vi gjør disse 300 kiloene til 400 kilo.
Ingen årsak.
-Transport? -Jeg har sjåføren.
Og eskorten. Vi mangler bare kokainen.
Den kommer i morgen.
Ring verkstedet. Be dem sette jenta fri.
-Jeg forstår ikke. -Vi gir henne tilbake til onkelen.
Ja, det er meg.
Spiller vi skittent?
Ring dem igjen. Be dem beholde henne.
Hvis onkelen vil ha henne tilbake, raner han til seg de 300 kiloene.
-Faren din… -Det driter jeg i.
Jeg lar ikke Kris være respektløs.
Bare gjør som jeg sier. Skynd deg.
Opp med dere!
Reis dere!
-Reis dere. -Hendene opp av lommene.
Har du en telefon?
Kom igjen.
Følg etter dem!
Gå nå.
Inn der. Åpne døra.
Kom igjen.
Fyren som kidnappet Shaïnez ringte igjen.
Gjør nøyaktig som vi sier. Verken mer eller mindre. Ingen lure ideer.
Sier vi høyre, går dere til høyre. Sier vi venstre, går dere til venstre.
-Skal vi høre på noen menn i skimasker? -Vil du ha vår tillit, må du stole på oss.
Vi ringer dere på disse. Ha dem med dere til enhver tid.
Og du blir med meg.
-Du kan ombestemme deg. -Jeg stjal åtte kilo, jeg kan stjele 300.
-Dette er annerledes. -Jeg har bestemt meg.
Fyren som tok Shaïnez sa at kokainen kommer i morgen klokka åtte.
En lastebil kjører gjennom tollen.
Havna er full av lastebiler. Hvordan vet vi hvilken?
-Jeg har havnesjefens navn. -Hva er det?
Han som har ansvar for transport, logistikk og sikkerhet.
Han går til horene hver kveld.
-Og så? -Vi finner ham.
Vi får ham til å snakke. Jeg har sjåførens navn også.
Vi må finne familien hans for å presse ham når vi har ham.
Hva trenger vi?
Et lager, en SUV og en van.
Om 24 timer?
Vi kan kapre en van.
-Kan du kjøre? -Ja.
Du kaprer en van.
Med en gang.
Den der?
Greit.
Dette er ingenting sammenlignet med i morgen.
Du kan fortsatt ombestemme deg.
Nei.
Nøkler.
Stikk.
Jeg er så glad for å se deg.
Husker du da du var liten?
Når jeg kom tilbake fra en tur, spurte du om jeg hadde en gave til deg.
Ja, jeg husker det. Og det hadde du alltid.
Her.
Det er nydelig, men det ser ikke sveitsisk ut.
Jeg hadde det hjemme.
I en eske jeg ikke hadde åpnet siden moren din døde.
Var det hennes?
Gud tok lillesøsteren min, men han trøstet meg med datteren hennes.
Sånn.
Gjør det deg trist?
Nei.
Det gjør meg glad. Det er første gangen jeg har på noe som var hennes.
Men la meg gi deg noe annet som arv.
Jeg begynner å bli gammel.
En dag blir jeg borte.
Og den dagen…
…vil jeg at du skal overta etter meg.
Og Saber?
-Saber vil godta avgjørelsen min. -Jeg kan ikke gjøre det mot ham.
Det er nettopp derfor det må bli deg.
Ta deg tid til å tenke deg om.
Ok.
Kan jeg spørre om noe?
Har du barn?
Nei.
Ingen barn, eller jeg kan ikke spørre om noe?
Nei til begge.
Du kaprer lastebilen. Og kjører den til lageret.
Ok.
-Ok? -Ja.
Nå er det hver onsdag.
-Hver onsdag? -Uten unntak.
Han gjør det. Han ber om det.
God kveld.
Går det bra?
Husker du Pierre, Gabriels far?
Milhans nye venn.
Sønnen min hadde det så gøy på Milhans fest i går.
Jeg stakk innom for å takke.
-Vil du knulle kona mi? -Saber, da.
-Beklager, men… -Hva beklager du?
Det er normalt.
Hun er jo pen.
Jeg må nok gå nå.
Unnskyld meg.
Er du fornøyd?
Hva er problemet ditt, Saber?
Er du høy? Snorta for mye?
Ser du?
Kler deg som et ludder og gjør alle menn harde.
Dra til helvete. Jeg gjør hvem jeg vil hard.
Mamma?
Faen!
Pappa!
Faren din er tilbake, så du blir drittsekk igjen?
Fine biler rundt her.
Hvorfor ikke den?
-Den er ikke det vi trenger. -Ikke det vi trenger.
Den der!
Den der borte.
-Ikke? -Ikke kraftig nok.
Jeg tenkte på noe. Blir vi tatt, kan du si du er faren min.
Med det ansiktet ditt, vil de definitivt tro oss!
Modi, kan du holde kjeft en stund?
-Hva gjør vi? -Venter på havnesjefen.
-Hvorfor ikke gjøre det sammen? -Da kommer du i veien for meg.
-Vi skulle tatt ham hjemme hos ham. -Ja.
Med hele nabolaget etter oss.
Tror du at du er Inspektør Gadget med alt det utstyret?
Er du ferdig nå?
Ser du denne?
Den kopierer nøkkelsignalet.
Nei!
Hva er det du gjør? Sett deg!
Gi meg hendene!
Gi meg den.
Hold kjeft!
Der er han.
Jeg skal snakke med ham.
Vet du at mannen din kjører for narkohandlere?
Vi vil bare ha lastebilen hans. Sværingen her blir hos deg til vi har den.
Hei, her borte. Hører du hva jeg sier?
Ta den andre bilen. Skynd deg!
Straks tilbake.
Gjør som vi sier.
Ring hvis det blir problemer.
Faen!
Ikke rør deg!
Bli der, vi må snakke!
Vi har en container å finne.
Hallo?
Saber gikk helt berserk.
Hva skjedde?
Jeg tar med meg Milhan og drar.
Vent der. Jeg er på vei.
Vær så snill, kom.
Jeg kommer straks. Ha det.
Jeg orker ikke mer.
Jeg tar Milhan og drar.
La meg snakke med ham. Gi ham en siste sjanse.
Hvis det ikke går, lar jeg deg dra.
Vet du hva jeg fant på badet for tre uker siden?
Kokain. Han sniffer det og lar det ligge overalt.
Hva om Milhan hadde funnet det?
Det kan ikke fortsette. Hjelp meg å forandre ham.
Du hører ikke hva jeg sier.
-Jeg hører deg, men kan ikke la deg dra. -Hva betyr det?
Hvis du drar, får du ingenting.
Tror du jeg vil ha penger?
Det bryr jeg meg ikke om.
Eller dette huset.
Sønnen min er alt som betyr noe.
Som jeg sa, Coralie, drar du nå, kan du ikke ta med noe.
Onkelen din lærte deg opp godt.
Du høres ut som ham.
Men la meg minne deg på at Saber ikke er broren din.
Og Hassan er ikke faren din.
Du er akkurat som meg. Du er en statist.
Slapp av. Jeg glemmer det ikke. Og jeg glemmer ikke alt han har gjort for meg.
Onkelen din ble arrestert en gang. For tretti år siden, for smugling.
Vet du hvor lenge han sonet? Seks måneder.
-Vet du hvordan han kom så fort ut? -Vitnene trakk seg.
Anonyme vitner.
De trakk seg ikke.
Hassan fant dem.
Han drepte dem.
Det var foreldrene dine.
Spør Saber.
Nei!
Nummeret på den jævla containeren!
Jeg sier ingenting.
Hvilken container er kokainen i? Snakk!
Jeg sier ingenting.
Den første dagen min fikk de meg til å tro det,
og jeg talte hver eneste container som ble losset.
En etter en. De lar meg aldri glemme det.
Men etter å ha jobbet i fem år har jeg aldri mistet én container.
Du har betrodd 127 containere til meg, Kris.
Og så mange skal bli levert.
Veldig bra.
-Fortsatt ikke svar. -Fortsett å ringe.
Fortsett.
Han vil ikke si noe. Og telefonen hans ringer stadig.
Slå hardere.
Hva skjer? Alle lastebilene kjører.
Båten la til for 30 minutter siden. De kan ha lastet, men lastebilen har ikke kjørt.
Ja?
Hva gjør jeg? Han har et anfall og sikler.
Det er epilepsi. Hvis jeg slår, dør han.
Det er skikkelig ille.
-Finn ut av det. Få ham til å snakke. -Faen.
-Hva skjedde? -Han besvimte.
Tiden løper fra oss.
Jeg har en idé.
Hallo?
Jeg må vite hvordan han ser ut. Send et bilde av sjåføren. Fort.
Jeg har et bilde av fyren.
Det er noe galt. Fortsatt ikke svar.
Ring eskorten.
Be de andre holde øynene åpne.
…så jeg utbringer en skål.
Noe nytt?
Nei, fortsatt ikke.
Er dere i posisjon?
Ja, vi er i posisjon som planlagt.
Vi holder øye med lastebilen.
Den er fortsatt på havna.
-Hold øynene åpne. -Det gjør vi.
Hold dere i posisjon.
Kalde drikkevarer!
-Dra til helvete. -To euro.
Dra til helvete.
Åpne, så får du se alle smakene. Det tar 30 sekunder.
Ha deg vekk!
Kødder du det til, går det ut over kona di. Ok?
Følg ruta di.
Start opp. Vi drar.
Alt i orden. Jeg er i lastebilen.
Tony, vi har lastebilen. Ses på lageret.
Faen…
Vi møtes på lageret.
Vi er i posisjon.
Ikke prøv på noe.
Alt i orden. Lastebilen kjører.
Ser du lastebilen?
Nei, ikke ennå.
Men det er ikke lenge til. Den beveger seg som planlagt.
Lukk døra.
Hva skal jeg gjøre?
Ingenting.
Jeg skjønner. Klossete Modi.
Se rett fram.
Ta til venstre!
Vi nærmer oss.
Det er bra.
Ikke rør deg.
Tre, to,
én.
Alt i orden. Jeg ser den.
Hold øynene åpne. Vi ringes når dere er ved møtestedet.
La den passere.
Faen! Sving!
Kjør videre. Ikke stopp.
Rekk meg hendene, drittsekk.
Ikke rør deg!
Faen!
Den har stoppet.
-Bak havna, i lagerhuset. -Faen!
Send gutta dit.
Her er kokainen. La oss laste opp.
Kom igjen. Få opp farta.
Skynd deg, Modi.
Det går bra.
Fortere!
Gi meg den, Modi.
Ta opp fra gulvet, Nahel.
Det er mer på gulvet.
Kom igjen!
Det kommer noen!
La oss komme oss vekk! Kom igjen!
Sett deg inn foran!
Modi!
-Nei! -Stopp bilen!
Det er for sent!
-Det er for sent! -Modi!
Tekst: Evy Hvidsten