СЕРІАЛ NETFLIX
Як ми й передбачали, троє біля тунелю.
Золото за 200 метрів від них.
Вони вантажать каміння.
Уперед.
Треба поквапитися. Прибудуть інші бригади.
Маємо взяти все за 10 хвилин.
Кидай золото! Бігом!
Уперед!
Забирайся, я сказав!
Лягай!
Сюди! Сюди йди!
Виходь!
Спускайся, бо пристрелю! Бігом!
Ну ж бо, швидше!
Обличчям до землі!
Обличчям униз!
Усе гаразд.
Швидше!
Як воно?
-Добрий день. -Добрий день.
Бачила, як глянув?
Ти бачила, яка ти класна?
У таких готелях ми виглядаємо підозріло.
Ми йдемо чи ні?
Я не хочу, щоб нас посадили за «Айфон» і 200 баксів.
Наступного разу знайди щось тихіше.
Або я влаштуюся в «Мак».
Зразу видно: ти там не була.
Готова?
Давай, заходь.
Ого-го, оце щось!
Здуріти можна.
Ця бісова будівля просто шикарна.
Сьогодні вечерятимемо в ресторані!
Це вже точно!
Знаєш що?
Я хочу поцілувати тебе.
Давай.
Підніми руки ось так.
Ти знаєш, яка ти гаряча?
Ти мене так заводиш.
Що ти робиш?
Гей, що ти робиш?
-Що ти робиш? Агов! -Заходь!
Тримай.
Бляха, хто ти?
Хто ти? Не лізь туди.
Не лізь туди, бляха!
Ти знаєш, хто я? Курва!
Не чіпай.
Візьмеш її — і ти мертва.
Не чіпай! І ти мертва, брудна лярво!
Брудна хто?
Брудна лярва!
-Що ти робиш? Ходімо. -Поклади.
Що ти робиш? Ходімо!
Сука.
Довбана сука.
Довбана сука!
-Сука! -Чао.
Іди сюди! Я вб'ю тебе!
Я вб'ю тебе, суко!
Довбана сука!
Бляха. це кокс.
Зажди, цього в плані не було.
Забираймося!
Пахне грошиками!
Знаєш, що я з цим зроблю?
Ні. Кажи.
Знаєш цегляні стіни, як у Нью-Йорку?
Ну?
Зроблю й собі таке в ресторані. Але з золота.
-Стіну за 50 лямів? -Так.
Тут саме стільки, так?
Добре, хлопці, можна вже й розслабитися!
Чорт забирай!
Ну, усміхнись!
-Я б не хотіла лишати цю сумку. -Що?
Ти серйозно?
Так, серйозно.
Що?
Ти хочеш вилізти звідси?
-А це тут до чого? -Кажи прямо.
Хочеш забратися звідси? Так чи ні?
-Ти знаєш, що так. -Ну от.
Для цього треба бабло.
Я не торгуватиму наркотою.
Убивати людей і таке інше…
Ти знущаєшся?
Убивати людей?
Ти божевільна.
Ми віддамо гуртовику, який усе продасть.
Потім ми забираємо бабло,
а це означає гроші, «плая»,
коктейлі і ми вдвох.
Гарячий пісок у тебе на тілі, на шкірі…
Масажі!
Таке життя я собі обрала,
і ти теж.
Я таки не хочу цих грошей.
Припини! Годі!
Яка ж ти в'їдлива!
Не дивись так на мене.
Припини.
А якщо ні?
«Te quiero, mami!»
Мамо?
На берегах Ла-Маншу пройдуть дощі.
Температура досі нижча за сезонну,
12 градусів у Парижі і 15…
Салям алейкум.
Салям.
Вибач, але щоразу, коли я приходжу сюди,
мені здається, ти теж тут.
Часто тут буваєш?
Щодня.
Молодший брат?
Що з ним сталося? Якщо можна запитати.
Можеш лишити мене на самоті?
ІЛЬЄС БЕЛЬХАДЖ 23.07.1981 - 15.03.2011
Ти вигравав тоді, бо там була Стеф.
Давай, брате, покажи нам.
-Саме час! -Армреслінг!
Армреслінг!
Ти ж чудово знаєш.
Приберіть, щоб нічого не розбилось.
Діти, не дивіться. Це буде жахливо.
Він у доброму настрої.
Минулого разу в нього текла кров.
Не поранься.
-Ну давай. -Меді, ти суддя.
Покажи йому.
-Робимо ставки? -Я ставлю на тебе.
Ставить проти рідного брата!
Я ставлю на нього, брате.
-На нього? -Так.
Давай, татку!
Меді, рахуй. Зворотний відлік.
Три, два, один, старт!
-Що робиш? -Та заляпався соусом.
А бодай тобі.
Золота на мільйони, а ти трусишся над светром за десятку.
За десятку? Ти смієшся?
Сьогодні в тунелі сталося дещо дивне.
У мене біля вуха просвистіла куля.
Я подумав: що я тут роблю?
Що я тут роблю?
Якщо я помру, що буде з дітьми?
Досі я про таке не думав. Я думав: «Помру, то помру.
Начхати. Кому яке діло?»
Але тепер я змінився.
Я зав'язую.
Тобі теж слід зав'язувати.
Вище ми не доскочимо. Це вже все.
Я люблю тебе, брате.
Пообіцяй, що подумаєш про це.
Окей.
Моді, це в тебе кузен торгує?
-Так, а що? -Коли можна зустрітися?
Ти серйозно хочеш це продати?
-Ну, логічно. -Тобто, «логічно»?
Ми щойно обібрали його.
Це якийсь Ескобар. Нас знайдуть.
Та ну тебе. Нема бабла — ниєш, є бабло — теж ниєш.
Ти з нами чи ні?
Його правда. Ми не можемо.
Як це, його правда?
Що, підемо до чувака й скажемо: «Ось ваші вісім кіло, вибачте за клопіт»?
Ви з глузду з'їхали? Думайте хоч трохи!
-Ти теж з ними? -Чого ти кричиш?
Я туди, куди й гроші.
Я знаю баригу мого кузена.
Він нормальний, мовчатиме.
Ну, це вже щось.
Роби, що хочеш. Мені начхати.
Та коли нам прострелять голови,
не треба плакати.
Ви таки серйозно?
Так. Він упорається з вісьмома кіло зразу?
У нього бізнес на мазі.
Думаю, без проблем.
Коли ти поговориш?
Коли тобі завгодно.
-Зараз! -Уперед!
Усе добре?
Вони вже тут, чекають.
Ходімо?
Вітаю! Ви придбали два поверхи офісних приміщень.
Не спіши радіти.
Як не знайдеш орендарів, я перегляну твою комісію.
Не хвилюйся, Софіє. За місяць ми все здамо.
-Скільки метрів квадратних? -800.
По 400 на кожному поверсі.
Перевірити угоди з нотаріусом чи ти під'їдеш?
Я під'їду.
Вибачте, маю відповісти.
Так, Сам…
У тебе підпис, як у батька.
А що він про це думає?
Думає, що це добра й правильна інвестиція.
Хоч раз він задоволений.
Він не помиляється. Це гарне місце.
Треба ще кілька таких об'єктів.
Я маю п'ять гаражів.
Цього замало, щоб відмити всі гроші?
Я не про відмивання, а про інвестиції.
Про те, щоб заробляти гроші законно.
Підписуюсь, як він, я, а говориш, як він, ти.
Сабере, колись ти заступиш батька.
Краще повчися говорити, як він.
Не хвилюйся, я буду готовий.
Це у твоїх інтересах.
Я твоя кузина, але я можу й дати підсрачника.
Зажди, я зараз.
Що сталося?
У мене вкрали кокс.
Бляха.
Вісім кіло.
Як це сталося?
Я саме віз товар на точку.
Та перед тим я викликав ескортницю.
І от я пішов зустрітися з нею…
і мене обікрали.
Ескортниця?
Не сама. Була ще одна дівчина.
Мені начхати.
Знайди тих двох лярв і поверни мій кокс.
Зрозумів?
Так, я знаю, що робити.
Зажди внизу. Я зараз.
Усе добре?
Я вже не потрібен? Можна йти?
Що він хотів?
Нічого важливого.
Обговорюй прибутки. Я передзвоню.
Доброго ранку.
Виглядаєш жахливо.
Дякую. Чудовий початок дня.
Що з тобою? Не виспалася?
Я втомлена.
Посмажити тобі яйця? Два?
Можеш погодувати кота, будь ласка?
Лефі!
Лефі?
Ле…
Хто ви в біса так?
Заткнись!
-Шайнез… -Ця лярва їде з нами.
Віддамо, коли товар буде в нас.
Подзвониш лягавим, і їй каюк!
Це собака чи акула?
Ого!
Щось він нервується, га?
Де ти це взяв?
Не твоє діло, друзяко.
Хіба я питаю, як ти підтираєшся?
Ні. Кокс мій і тільки мій.
Ми або робимо бізнес, або ні. Годі дурниць.
Куди ти лізеш своїм ножем?
Це тобі не кіно. Ріжеш — платиш.
Я лиш хочу забрати те, що ви в мене вкрали.
Я обіцяю, що потім відпущу тебе.
Телефон, з якого ти дзвониш подружці…
де він?
На ньому є пін-код?
15…
03, 2011.
Дідько…
-Що ти вже накоїв? -Ти про що?
Не прикидайся, Меді. Скажи мені, що ти накоїв.
-Не розумію. -Вони викрали Шайнез.
-Хто? -Люди в масках, які ввірвалися до нас.
-Ти дзвонила в поліцію? -Я не можу.
Якщо подзвоню, її вб'ють.
Анісо, ніхто не знає, що ти моя сестра.
Мій брат лежить тут через тебе.
Думаєш, якщо приходити щодня й молитися…
Цим нічого не зміниш!
Не чіпай мене!
Хоч раз ти відповіси за свої дурниці.
Знайди мою дочку.
Чуєш мене?
Ходімо.
-Йоу, що з тобою? -Нічого!
Здурів.
Нема нічого в цій сраній хаті!
Кепки, бляшанки…
Де антисептик?
Тут що, самі тістечка? Нема нічого.
-Де антисептик? -Не знаю.
Що сталося?
Цей сучара забрав кокс! Дивись.
Як це так?
Ти глуха? Він забрав у мене кокс.
Ти зовсім ідіот? Одне-єдине завдання!
І ти його провалив?
Чого кричиш? Думаєш…
Усе пропало!
Думаєш, я просто так їм віддав?
Та мені начхати!
Так, я втратив його!
-Бляха! -Думаєш, я навмисно?
Ти задовбав мене!
Я що, навмисно?
-Ти дістав! -Що?
-Заткни пельку! -Якого біса?
Бляха!
Спальня нагорі?
Я вже все передивилася. Ніде нічого немає.
Будь тут, я зараз.
Це її проїзний.
Змусь цього сучого сина говорити.
Де ти це взяв?
Де моя племінниця?
Ані руш. Ані руш, я сказала!
Ані руш.
Зв'яжи його.
Не рухайся.
Не рухайся!
Давай руки!
Тримай ноги.
Стривай!
Будь ласка, стривай!
Кажи, що знаєш.
Вона прикидалася шльондрою.
Саме це вона й робила!
І вона зробила це зі мною.
Вона прийшла до мене в готель.
І обібрала мене з іншою дівкою.
Що вона в тебе вкрала?
Вісім кіло коксу, який я мав заникати.
Її викрав той, для кого ти мав це зробити?
Це він її викрав?
Вона сказала, де порошок?
Він у її подруги.
То чому ти тут?
Мала з коксом живе в бомжатнику.
Твоя племінниця не знає де.
Але в неї є телефон,
з якого дзвонить лише їй.
З нього ж вона
рекламує ескорт-послуги.
Ти прийшов по телефон?
Де він?
У неї в кімнаті, у плюшевій іграшці.
На, не зводь з нього.
Той, хто викрав її, погодиться на гроші?
На гроші йому начхати. Для нього це питання принципу.
-І що буде, якщо він не поверне наркоту? -Тобі краще не знати.
Ані руш!
Який код?
Це дата.
15, 03…
2011.
Точно.
Забрав телефон?
Ні, не забрав.
Хто це?
Той, хто поверне тобі кокс.
-В обмін на племінницю. -Племінницю?
Ти про малу, що вдає з себе ескортницю?
Де чувак, у якого ти взяв телефон?
Він зайнятий.
У тебе що, сталеві яйця?
Як же ти його знайдеш?
Це моя справа.
Слухай мене уважно!
Краще не жартуй зі мною.
Зараз має значення лише кокс.
Маєш один день.
Знайди його, або я вб'ю тебе і всю родину.
І щоб це було не якесь лайно.
Я маю впізнати свій штамп. Ясно тобі?
Окей, дай трубку племінниці.
Вона теж зайнята.
Чао, дядечку.
Гей! Хто твій дядько?
Ну, говори!
Як справи, чуваки?
Усе спокійно?
Як завжди. Ти знаєш.
Великий ґірос з алжирським соусом. Без цибулі.
Я тебе люблю! Мексикано!
Що з тобою?
Усміхнись, радій життю! Досі злишся?
Чого дмешся?
Хочеш трохи розважитися?
«Король повернувся».
Я знаю, що робити з вісьмома кіло.
-І що ж? -Що? Моді вміє крутитися.
Я все владнав. Пояснюю.
Я сказав був тому покидьку,
що кокс мій, і він його вкрав.
А потім я передзвонив і сказав, що ні,
що це чувака з Антверпена.
Я наплів йому, що це реальна мафія,
і цей сучий син відразу всрався!
Риба в сітці. Фініто, цяця, ляля.
Отже, ти зустрівся,
намолов казна-що, і він усе віддав?
Трохи акторства, трохи хитрощів — і справу зроблено.
Коли це буде?
Сиди й не переймайся. Він сам принесе товар.
Ти тупий чи що?
Він прийде до нас?
Зате не треба ходити містом з 8 кіло.
Хочеш сісти?
Доставка додому, безпека понад усе.
Ну що, я впорався чи ні?
Розслабся.
Не чую. Я впорався чи ні?
Ну, побачимо.
Я ж казав? Будемо греби бабло.
Зелень, купило, грошву.
Кайфуй, їж картоплю. Життя прекрасне!
Тримай.
З'явишся тут ще раз — пристрелю.
Окей?
Забирайся.
Збирайся. Побудеш у мене.
ПЛОЩА АЛЬФОНСА ФАВРЕСА 39 1020 БРЮССЕЛЬ
-А де ти живеш? -Ось тут.
Там дуже тихо. Побачиш.
-Добре. -У кінці дороги.
-Тримай. -Окей.
Я подзвоню, коли матиму кокс.
Не рухайся.
Не зупиняйся.
Наступного разу давай без вистав.
Ти про що?
Ти й сам знаєш.
Ці дівчата не мали бачити мого обличчя.
Що ти хотів?
Твій кузен
знову приторговує своїм лайном в Антверпені.
Ти обіцяла, що він більше не буде.
-Доведеться поговорити з твоїм дядьком. -Ні.
Ні. Так не буде діла.
Або ми поговоримо, або хай шукає інший порт.
Крісе…
Інші нам не підходять.
Це вимога постачальників. Ти ж знаєш.
Я подбаю про це.
Дядько не в курсі?
Ти нічого не сказала йому, коли Сабер торгував тут коксом вперше?
Чому ти даєш цьому недоумку втягувати себе лайно?
Не ганьби його переді мною.
Гаразд. Я зателефоную дядьку.
Я залюбки даю тобі останній шанс
владнати це з дядьком.
Але спочатку
ти маєш зробити мені одну послугу.
У нього точно більше 8 кіло.
Він думав намахати нас?
Ми трахнемо цих сучих синів!
Де моє куриво?
-Що? -Сигарети.
Не знаю. Глянь на столі.
Ось так! Бух!
Бачиш?
Що ти робиш? Ліано, відійди.
-Куди мені відійти? -Могла б постаратися.
А як ще мені сюди зайти?
Продую тепер.
Воротар на місці!
Мені начхати.
Будь ласка, не перед екраном!
Якби хоч хто мені коли поміг!
Ліано, я ж граю!
То зроби паузу на пів хвилини.
-Зразу видно: не вмієш. -Що?
Хлопці, йдіть сюди.
Надаю вам чортів.
То ви хочете грати в ігри, то не хочете…
-Поможете мені? -Відстань!
Ви серйозно?
Ви двоє — нездари.
Моді, ану дай сюди.
Ліано, може, відійдеш?
-Дай пограти. -Іди в сраку.
Розумники знайшлись!
Ви й здохнете, нічого не втямивши.
Годі бурчати, Ліано.
Ось так, угору!
Бляха! Давай!
-На! -Та ти дістав!
Не знаю, тренуйся, коли я сплю, абощо.
Ґеймпад не працює. Тисну-тисну, і нічого.
Де кокс, який ти вкрала з Шайнез?
Я не знаю.
Переклад субтитрів: В'ячеслав Кашук