Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫אחים ואחיות יקרים.‬
‫התאספנו פה כדי להיפרד מאחינו האהוב, ג'יאו,‬
‫וכדי להתפלל למען נשמתו, אלוהים.‬
‫האל הרחום, אנא סלח לחטאיו של משרתך הצנוע,‬
‫וקבל בברכה את נשמתו לגן העדן,‬
‫למען תהילת קדושיך ונשמותיך המבורכות.‬
‫מי ייתן שינוח בשלום על משכבו.‬
‫בשם ישו, אדוננו. אמן.‬
‫אמן.‬
‫לא כדאי לך לשלוח את המכתב הזה.‬
‫אני מוכרח. זו חובתי.‬ ‫הוא ביקש זאת בצוואתו, ואני חייב לעשות זאת.‬
‫אני מצטער.‬
‫המקום הזה כבר לא יהיה אותו הדבר.‬
‫- יונה בקוקוט -‬
‫בסדר?‬
‫כן, שף.‬ ‫-כן, שף.‬
‫ניערתם מעצמכם את כל הטעויות?‬ ‫יש לנו ערב חשוב לפנינו.‬
‫המשקיע יסעד כאן,‬ ‫והערב עשוי להיות המפתח למסעדה החדשה שלנו.‬
‫תיאו, תבוא איתי?‬ ‫-ליי.‬
‫אוסנה, סלק.‬
‫כן, שף.‬
‫מלאני, יונה.‬ ‫-כן, שף.‬
‫סוונד, חומעת סקויה. קדימה.‬ ‫-תודה.‬
‫מה קורה?‬
‫קיבלנו דואר.‬
‫שנקבע מחדש עם זויטן?‬
‫למה שנעשה את זה?‬ ‫-רק שאלתי.‬
‫הרבה מונח על הכף.‬
‫אתה יודע את זה.‬
‫אם לא נצליח הערב, ניאלץ לחפש מימון שוב.‬ ‫-תעדכני אותי כשהוא יגיע.‬
‫את נראית נחמד.‬
‫"מר תיאו דאל היקר,‬
‫בצער רב עליי להודיעך‬
‫שאביך, ג'ורג' דאל, מת לפני שלושה שבועות.‬
‫אביך השאיר אחריו נכסים רבים‬ ‫וביניהם אחוזת ריסטונקי.‬
‫הוא מינה אותי כמנהל עזבונו."‬
‫אפשר להראות לך משהו?‬
‫"תוכל ליצור עימי קשר בכל עניין.‬ ‫בברכה, פינו קונטי."‬
‫מה העניין?‬
‫אני יודע שזה לא חלק מהתפריט,‬
‫אבל הכנתי פנקוטת רוזמרין.‬
‫מה דעתך? זה מוצלח?‬
‫זה לא חוג בישול. אתה מבזבז את הזמן שלך.‬
‫תסיים עם ההכנות שלך.‬
‫תודה.‬
‫זה מאחור.‬
‫כן, שף.‬
‫שימו לב! היום אין זמן לשטויות. בסדר?‬
‫כן, שף.‬
‫רוטב חדש. שתי יונים חדשות.‬ ‫-כן, תודה.‬
‫קדימה.‬ ‫-כן, שף.‬
‫תיאו!‬
‫איפה האוכל שלי, גבר?‬
‫אין לי את כל הערב.‬
‫זמן זה כסף.‬
‫תזכור את זה. כן?‬ ‫-כן. אנחנו מוכנים.‬
‫זו לילה.‬ ‫-היי, תיאו.‬
‫התחלת לתת גז בבישול, מה?‬
‫שנשב ונדבר?‬ ‫-שלום. יונאס זויטן. מי את?‬
‫מלאני.‬
‫מלאני? יופי. שלום לכולם.‬
‫מה קורה? הכול טוב?‬
‫אתה נראה מעולה.‬
‫הכול נראה בן זונה.‬
‫פעם עיצבת בסגנון באוהאוס.‬ ‫-תור הזהב.‬
‫זה היה בסדר, אבל זאת רמה אחרת.‬
‫נכון? תיאו, תסתכל עליי.‬ ‫אתה ואני נעשה עסקים.‬
‫מרל אומרת שזו ההרפתקה הכי גדולה שיש.‬
‫ואני רוצה להשתתף בהרפתקה.‬
‫בסדר?‬
‫בטח. הכול מתחיל באוכל.‬ ‫-בדיוק!‬
‫בדיוק.‬
‫מה קורה, גבר? היי.‬
‫פשוט תטעם את האוכל, חתיכת דפוק!‬ ‫-סליחה…‬
‫אנחנו קורעים את התחת כדי לספק לך חוויה.‬
‫ואתה בא הנה ומנסה להשוויץ…‬ ‫-מה קורה פה?‬
‫אני חושב שהעלבתי את תיאו דאל.‬
‫לא…‬ ‫-כן.‬
‫יונאס…‬ ‫-תיאו, זה בסדר. אני מבין.‬
‫להתראות, תמשיך ככה.‬ ‫-כן. אני מאוד מצטערת.‬
‫יופי. היונים כאן לשולחן שבע.‬
‫הם עזבו.‬
‫היי, קחו את היונים לשולחן שבע.‬
‫תיאו…‬ ‫-לעזאזל עם זה!‬
‫כן.‬
‫התקשרת אליהם?‬
‫לא.‬
‫תעשה את זה.‬
‫למה?‬
‫כתוב כאן שירשת את ריסטונקי.‬ ‫-אבל אני לא רוצה ממנו כלום.‬
‫שב רגע.‬
‫דיברתי עם מרל.‬
‫אתן מדברות יותר מדי, אימא.‬
‫היא אמרה שהשתגעת אתמול.‬
‫אני פשוט לחוץ.‬
‫בגלל המסעדה החדשה?‬
‫כן.‬
‫תן לי לשאול אותך משהו.‬
‫מה יש במסעדה החדשה שאין במסעדה הישנה?‬
‫היא פשוט שונה, אימא. זה…‬
‫זה החלום שלי. ליצור מקום שבו…‬
‫מסעדה שתשנה לחלוטין את חוויית הסועד.‬
‫זה יהיה אגדי.‬ ‫-וזה יעשה אותך מאושר?‬
‫את לא מבינה.‬
‫את כל כך…‬
‫מה?‬ ‫-את מסתפקת בחיים פשוטים.‬
‫ואתה יוצא דופן.‬
‫גם אנשים יוצאי דופן צריכים להיות מאושרים.‬ ‫-אני מאושר.‬
‫אתה כל כך כועס.‬
‫תוכלי לטפל בזה?‬
‫תיאו.‬
‫אבוא בשבוע הבא ואז נדבר על זה.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫איפה כולם?‬
‫שלחתי אותם הביתה.‬ ‫הם לא צריכים לסדר את הבלגן שעשיתי.‬
‫בסדר.‬
‫שמעתי שאתה אידיוט.‬
‫החווה הזו, הטירה או הווילה‬ ‫שאימא שלך אומרת שירשת…‬
‫אני לא רוצה אותה.‬
‫זויטן עזב.‬
‫הפסדנו תשעה מיליון קרונות אתמול בערב.‬
‫אלה העובדות.‬
‫האחוזה לא שווה יותר מחמישה,‬ ‫אולי שבעה, בקושי.‬
‫אבל זה יספיק כדי להתחיל בבנייה.‬
‫כך נעמוד בזמנים, עד שנגייס את שאר הכסף‬ ‫או שנצטמצם מעט.‬
‫אתה צריך לנסוע לאיטליה ליום או יומיים‬ ‫ולתאם עם עורך דין ומתווך.‬
‫כשתחזור, העתיד שלנו יהיה בידיים שלך.‬
‫מרל, אני לא רוצה לנסוע.‬
‫לא.‬
‫זה לא קשור אליך, זה למען הצוות שלך.‬
‫אמרת שתסדר את הבלגן שעשית.‬
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫- עורך דין -‬
‫- קונטי, עורך דין -‬
‫לעזאזל.‬
‫שלום, הגעתם לפינו קונטי.‬ ‫איני יכול לענות כרגע.‬
‫אנא נסו שוב מאוחר יותר. תודה.‬
‫- אחוזת ריסטונקי, חנייה -‬
‫אחורה!‬
‫מה שתמליצי, בבקשה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אבל מים מהבקבוק, בבקשה.‬
‫אני תמיד לבד פה…‬
‫לא…‬
‫מה את עושה?‬
‫ביקשת מים.‬ ‫-כן, מהבקבוק.‬
‫אבל זה בקבוק, מה חשבת?‬ ‫-אבל כשאת מוזגת מים על קוביות קרח…‬
‫אז?‬
‫אז המים המחורבנים מהם עשוי הקרח‬ ‫מתערבבים עם המים מהבקבוק, מה ה…‬
‫אתה צוחק עליי, אני לא מאמינה!‬ ‫-אפשר לקבל מחלה ככה.‬
‫הוא אומר שאני נותנת לו… אין בעיה!‬ ‫-תירגעי, סופיה. בבקשה.‬
‫אל תדאג. אני יודעת מה נעשה. אין בעיה.‬
‫בבקשה.‬ ‫-יפה מאוד.‬
‫בקבוק מים. רק בשבילך.‬
‫וואו.‬
‫אני מצטער מאוד, אדוני.‬
‫תודה.‬ ‫-אין בעד מה.‬
‫הנה.‬
‫בתיאבון.‬
‫בבקשה.‬
‫זה טעים, מה?‬
‫סליחה, פינו קונטי נמצא פה?‬
‫מה אתה רוצה ממנו?‬ ‫-שום דבר. זה עניין פרטי.‬
‫הוא לא פה. יש לו משרד בעיר.‬
‫טוב, אפשר לקבל חשבון, בבקשה?‬
‫טוב שפטרנו.‬
‫לפחות עכשיו תלך יותר מהר.‬
‫אתה תיאו דאל.‬
‫כן.‬
‫זה על חשבון הבית.‬ ‫-תודה.‬
‫סופיה.‬
‫שלום, מר תיאו דאל. מדבר פינו.‬ ‫סליחה שלא עניתי לשיחה ממך.‬
‫אני נמצא במטע עצי הזית בריסטונקי.‬ ‫תוכל לפגוש אותי כאן בהמשך היום.‬
‫נוכל גם להיפגש במשרד שלי מחר.‬ ‫ברוך הבא לטוסקנה, ידידי.‬
‫טוב. תודה רבה.‬
‫להתראות.‬
‫אני לא יודע למה הוא לא זז. לא יודע.‬
‫פינו?‬ ‫-מר דאל.‬
‫תיאו.‬
‫תיאו. נעים מאוד.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫טוב שמצאתי אותך.‬ ‫-תנחומיי על מות אביך.‬
‫כן, תודה.‬
‫אני צריך למכור את המקום הזה.‬ ‫-בסדר.‬
‫תוכל להסביר לי על ההליך?‬ ‫אני רוצה לעשות זאת בהקדם האפשרי.‬
‫כן. יש לך מסעדה יקרה בדנמרק, נכון?‬
‫אני לא יודע אם היא יקרה.‬ ‫מדובר באוכל איכותי.‬
‫זה אותו דבר, חבר.‬ ‫טוב, אני אגיד לך מה נעשה.‬
‫אולי אכין את המסמכים ואביא לך אותם מחר?‬
‫מעולה.‬
‫באיזה מחיר תוכל למכור את המקום, לדעתך?‬
‫אני רק עורך דין. אני רק מתאם את המכירה.‬
‫אבל אברר את הפרטים‬ ‫ואני יודע שיש מתעניינים בנכס…‬
‫בפעם האחרונה שדיברתי עם אביך,‬ ‫אני יודע שהוא הוערך בסכום של 700 אלף אירו.‬
‫טוב.‬ ‫-רגע.‬
‫לא, לא ככה. אתה צריך להזיז את זה, בסדר?‬
‫נוכל למהר? אני לא רוצה להישאר כאן עוד יום.‬ ‫-תיאו! אתה מוכר נכס, חבר, לא אופניים.‬
‫אלה עניינים מורכבים.‬
‫אתה באיטליה, חבר.‬
‫כן. לעזאזל.‬ ‫-תסתכל סביבך. תיהנה!‬
‫לעזאזל.‬
‫לעזאזל, איזה בלגן.‬
‫"ספרצזורה".‬
‫מה?‬
‫זו מילה שאבא שלך השתמש בה לתיאור המקום.‬
‫פירושה "חן ללא מאמץ".‬
‫כן.‬ ‫-הוא היה יושב כאן כל לילה.‬
‫עם כוס יין.‬
‫זו המומחיות של אבא שלי, כנראה.‬ ‫אפס מאמץ, כן?‬
‫יין?‬
‫את מדברת דנית?‬
‫אני מבינה, אבל יכולה לדבר מעט.‬
‫את מדברת נהדר.‬
‫את אף פעם לא הולכת הביתה?‬
‫זה הבית שלי.‬
‫אני שתלתי את כל הירקות בשדות.‬
‫מהסדנה מאחוריך.‬ ‫-את חקלאית.‬
‫אני לא יודעת. מה המילה… בוטנאית?‬
‫תמיד חלמתי ללמוד את זה.‬
‫למה לא עשית זאת?‬
‫יש כאן יותר מדי עבודה.‬
‫אז מה יקרה אם…‬
‫לא היית מוכר את המקום הזה?‬
‫סופיה, אף אחד לא מספר לך את האמת על המקום.‬
‫הוא לא שווה כלום. זה בזבוז.‬
‫הוא חסר תועלת.‬
‫אין על מה לבנות במקום הזה.‬ ‫-בזבוז?‬
‫אבל… אתה לא יודע מה אנחנו עושים פה.‬
‫אתה לא מבין את ההיסטוריה‬ ‫ואת הנשמה של המקום. את מה שאבא שלך השקיע.‬
‫הייתי צריך לנקות את המטבח במשך שלוש שעות‬ ‫כדי להכין סנדוויץ' מחורבן.‬
‫ונתוני המכירות כאן…‬
‫כל המסמכים מלאים חובות. אין כאן ערך.‬
‫גם אם השם שלך מופיע על חתיכת נייר,‬ ‫זה לא אומר שכל העולם שייך לך.‬
‫לילה טוב.‬
‫מה קורה פה?‬
‫אנחנו מתכוננים לאירוע חתונה.‬ ‫אנחנו עסוקים כאן, אתה יודע.‬
‫סופיה, אפשר לשחות בבריכה?‬ ‫-את יודעת שהיא מלוכלכת.‬
‫תקראי לפינו. יש הרבה עבודה.‬
‫מה כתוב על הפסל?‬
‫"יוצא דופן כמו כולם".‬
‫זה קצת צבוע, לא?‬
‫לומר שאתה בדיוק כמו כל אחד אחר‬ ‫וליצור לעצמך פסל.‬
‫הוא מתפורר עם הזמן.‬
‫בתוכו יש זרעים,‬ ‫של כל מה שאביך רצה להשאיר אחריו.‬
‫בסדר.‬
‫תיאו.‬ ‫-הרבה יותר נקי, מה?‬
‫כן, אדוני.‬ ‫-איפה הכפפות שלך?‬
‫מה זה?‬
‫זה אוכל לחתונה.‬
‫למה הוא טועם את האוכל?‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫זה האוכל לאירוע החתונה?‬
‫מה אכפת לך?‬
‫כי הוא מחורבן.‬
‫את לא יכולה להגיש את זה.‬
‫אתה סתם כועס.‬
‫לא, זה אוכל שאפשר להגיש לארוחת צהריים.‬ ‫אבל לחתונה?‬
‫אתם צוחקים עליי?‬
‫זה מה שנוכל לעשות במסגרת התקציב.‬ ‫-אז תחפשי בגינה.‬
‫יש לך עגבניות מדהימות ורכיבים טריים.‬ ‫תפוזים, עשבי תיבול.‬
‫לשכן שלך יש מחלבה, אבל את קונה זבל בשוק.‬
‫אתם מבשלים כאילו זו קפטריה.‬
‫אין לנו צוות גדול מספיק‬ ‫כדי לבשל ל-50 אורחים.‬
‫הבטחתי לאבא שלך…‬ ‫-כן, זין על אבא שלי.‬
‫אם תגישי את החרא הזה בחתונה,‬ ‫זו תהיה חתונה מבישה.‬
‫סופיה.‬
‫אני שמח שבאת.‬
‫תמיד חלמתי לבשל איתך יום אחד.‬
‫בגלל שאתה…‬
‫הוא תמיד דיבר עליך.‬
‫אפשר לשאול אותך משהו?‬
‫כן.‬ ‫-סופיה?‬
‫סופיה…‬
‫ההורים שלה היו כמו צוענים.‬
‫אתה יודע, היא ברחה,‬ ‫בזמן שהם עברו במקום הזה.‬
‫היא גדלה באחוזה הזו, פחות או יותר.‬
‫ניסית למכור אותה?‬
‫זה מקום ישן.‬
‫זה החשמל, הוא לא עובד.‬
‫אבל…‬
‫היא השקיעה את כל הכסף שלה בריסטונקי.‬
‫היא לא יכולה לשלם על החתונה שלה עכשיו.‬
‫זה נורא.‬
‫החתונה שלה?‬ ‫-כן, עם פינו.‬
‫זו החתונה שלה?‬ ‫-כן.‬
‫הם תפסו משהו.‬
‫אתה מוכרח לזכור,‬ ‫אתה כבר איבדת את אבא שלך כשהיית ילד.‬
‫מבחינתה, היא איבדה אבא רק לפני כמה שבועות.‬
‫כן, בסדר.‬
‫ראית את פינו?‬ ‫-לא.‬
‫איזה אידיוט. הוא יודע שעשינו תוכניות.‬
‫אפשר לעזור?‬
‫אל תצחק עליי, בבקשה. אין לי זמן לזה.‬
‫לא, אני פנוי לגמרי.‬
‫אני צריכה טרמפ. אני לא נוהגת.‬ ‫-בסדר.‬
‫זו פינה.‬
‫זו?‬ ‫-כן, אל תתקרב אליה. היא נושכת.‬
‫אני עובדת כאן,‬ ‫כשאין יותר מדי עבודה בריסטונקי בחורף.‬
‫עשיתי את זה מאז שהייתי ילדה קטנה.‬
‫ואני אוהבת את זה.‬
‫הייתי עושה את זה בחינם.‬
‫זו מי שאת.‬
‫את תמיד בסביבה.‬ ‫-כן.‬
‫יצאת פעם מטוסקנה?‬
‫לא.‬
‫למה? זה מוזר?‬ ‫-לא, זה בסדר גמור.‬
‫ליביו!‬
‫סופיה!‬
‫לוצ'יאנו. תביא אחת מיושנת. תודה.‬
‫אין צורך, באמת.‬ ‫-לא.‬
‫אני מצטערת,אבל אחרי ההזמנה הזו,‬
‫נצטרך לבטל את החשבון שלנו.‬
‫יהיה יותר טוב בעתיד.‬
‫אני לא כל כך בטוחה.‬
‫תירגעי. תמיד תתקבלי כאן בברכה.‬
‫תודה.‬
‫זה מדהים.‬ ‫-יוצא מהכלל.‬
‫לוצ'יאנו, תן להם חתיכה לקחת הביתה.‬
‫לא, ליביו, באמת. אני לא יכולה לקבל את זה.‬
‫זה בסדר, זו לא בעיה.‬
‫תחתוך להם חתיכה. זהו.‬
‫תודה לך.‬
‫אין בעד מה.‬
‫טוב, חכה פה.‬
‫אולי תוכל לטייל קצת בסביבה‬ ‫בזמן שאני עושה את זה, בסדר?‬
‫מה העניין?‬
‫שום דבר. רק הכנות לחתונה.‬
‫מה יש?‬ ‫-כלום.‬
‫שעה אחת!‬
‫תן לי רק לקחת את המפתח שלי.‬
‫מכאן.‬
‫זה החדר שלי.‬
‫אבל את לא גרה כאן.‬
‫זה החדר הישן שלי.‬
‫אני משתמשת בו כשאני רוצה לברוח מהבית.‬
‫מה זה?‬
‫מה?‬
‫ראיתי את התמונה הזו פעם.‬
‫אלה אתה ואני.‬
‫כשהיינו ילדים.‬
‫את צוחקת?‬
‫לא.‬
‫למה לא…‬
‫למה לא אמרת כלום?‬
‫בכל מקרה לא היית זוכר,‬ ‫אז מה הטעם לומר משהו?‬
‫כן.‬
‫טוב…‬
‫להתראות.‬ ‫-בסדר.‬
‫תיאו! ציד מוצלח, מה?‬ ‫-כן. מעולה.‬
‫היי, אני רוצה להכיר לך מישהו.‬ ‫-שלום.‬
‫לוקה.‬ ‫-תיאו.‬
‫תיאו, לוקה.‬
‫תיאו דאל!‬
‫בחיי! אני מעריץ שלך.‬
‫באמת? תודה.‬
‫לוקה ומשפחתו הם הבעלים של "גלטינה"‬ ‫ליד לצ'ה.‬
‫זה בדרום?‬ ‫-כן, דרום איטליה.‬
‫החלק הכי טוב במדינה.‬
‫סיפרתי לו שאתה שוקל למכור את ריסטונקי.‬
‫כן.‬
‫ספר לי, תיאו… למה תרצה למכור את המקום?‬ ‫-אני צריך כסף.‬
‫אני רוצה להקים את מסעדת חלומותיי.‬
‫ולא תוכל לעשות את זה פה?‬
‫המקום הזה שונה ממה שאני עושה בדרך כלל.‬
‫המבנה לא מוצלח, נכון?‬ ‫כן, הוא עתיק, ולא במובן הטוב.‬
‫למעשה, הוא שופץ לא מעט.‬ ‫-כן.‬
‫אני חושב שאפשר להרוויח כסף במקום הזה,‬ ‫אבל הוא זקוק לנשמה.‬
‫אתה יודע,‬ ‫נשמה זה הדבר היחיד שאי אפשר לקנות.‬
‫המטבח טוב, הסביבה מדהימה, יש הרבה צמחייה.‬
‫למעשה, אני חושב שזה מקום מושלם‬ ‫למסעדה ובית מלון.‬
‫אני מציע ארבע.‬ ‫-לא, חבר. אין סיכוי.‬
‫לא, זה בלתי אפשרי. אמרתי לך.‬ ‫-אבל זו הצעה הוגנת.‬
‫זו לא הצעה הוגנת.‬
‫אתה עובד עליו.‬ ‫אנחנו איטלקים. תהיה הוגן איתו.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, אני מציע חמש מאות עכשיו.‬
‫נלחץ ידיים ואעביר לך את הכסף בטלפון.‬
‫אני חושב ש-700,000 יהוו הצעה הוגנת,‬ ‫כמו שאמרת לך.‬
‫לא. השתגעת? בחייך.‬
‫היא מיוחדת, אין אחוזה טובה יותר מריסטונקי.‬ ‫-הוא משוגע.‬
‫בטוסקנה יש הרבה אחוזות.‬ ‫יש לך מושג כמה אחוזות ראיתי?‬
‫היא מיוחדת, אין דומה לה.‬
‫ואם אראה לך?‬ ‫-תראה לי מה?‬
‫אראה לך מה אפשר להפיק מהמקום הזה‬ ‫אם הוא ינוהל כמו שצריך.‬
‫האנשים האלה נחמדים מאוד,‬
‫אבל הם לא אנשי עסקים כמוני וכמוך, לוקה.‬
‫תן לי לדאוג לאוכל בחתונה.‬
‫אני אכין את האוכל‬
‫ואראה לך את פוטנציאל הרווח בריסטונקי,‬ ‫אם המקום ינוהל כראוי.‬
‫במקרה כזה, אשלם 700, בסדר?‬
‫תשע מאות.‬ ‫-לא!‬
‫בחייך, הוצאת יותר כסף על המכונית שלך.‬ ‫-לא…‬
‫תשע מאות זה יותר מדי.‬ ‫-המכונית שלך בכלל לא…‬
‫בחייך, תשקיע קצת. בבקשה ממך.‬ ‫-לא, אשתי…‬
‫איך זה קשור לאשתך?‬ ‫-אשתי תהרוג אותי.‬
‫בוא לדנמרק ותביא את אשתך למסעדה שלי.‬
‫אנחנו נדאג שתבלו, בסדר?‬
‫מי זה האיש הזה שמנסה ללחוץ לי יד?‬
‫לא. ואם המקום הזה יישאר חווה אחרי החתונה?‬
‫אז תקבל אותו ב-500.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫תכין את הניירת. ובלי הפתעות.‬
‫אל תדאג.‬ ‫-כן. מעולה.‬
‫אני אכין את הניירת, בסדר?‬
‫בסדר. 500. אל תשכח, 500.‬
‫תודה, לוקה.‬
‫תודה!‬ ‫-עבדת עליי…‬
‫יהיה כיף לראות את זה.‬ ‫-הוא רציני?‬
‫אם תעשה את מה שאמרת,‬ ‫הוא יעשה את מה שאמר.‬
‫נעלמת.‬
‫הכול איטלקי מדי.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫פשוט מעכל.‬
‫אני רוצה להראות לך משהו.‬
‫מה תראי לי?‬
‫ספרי המתכונים הישנים שלו.‬
‫- תיאו דאל זוכה בתחרות בוקיז ד'אור -‬
‫- תיאו דאל מקבל שני כוכבי מישלן שוב -‬
‫היית מקור ההשראה שלו.‬
‫בכל פעם שהוא בישל.‬
‫אין מתכון אחד בספר הזה‬
‫שאפשר להכינו ללא מה שאנו מגדלים פה, בפלגו.‬
‫אתה רוצה לבשל מתכון אחד?‬
‫את זה.‬
‫ריזוטו ריסטונקי.‬
‫זו הייתה מנת הדגל שלו.‬
‫בסדר.‬
‫אתה מנסה לקרצף את הידיים מהגוף שלך?‬
‫יש לנו את היין מאותו ערב?‬
‫יין אדום? זה מתכון עם יין לבן.‬
‫כן, תסמכי עליי. פשוט תביאי אותו.‬
‫מאה מ"ל בדיוק.‬
‫לא, עדיין לא. מה את עושה?‬
‫תירגע. אי אפשר למדוד את החיים. תזרום.‬ ‫-טוב. מספיק.‬
‫תודה.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫בישלת איתו פעם?‬
‫אני לא כל כך זוכר.‬
‫אני לא זוכר הרבה.‬
‫הוא הכריח אותי לבשל אלף ביצים‬
‫כשהייתי בן חמש או שש.‬
‫בהתחלה בישלתי ביצים קשות,‬ ‫אז ביצים מטוגנות, ולבסוף, ביצים שלוקות.‬
‫לקחה לי שנה עד שהכנתי ביצים מושלמות,‬ ‫ומאז תמיד בישלתי אותן באופן מושלם.‬
‫גם אני.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫זה נראה טוב.‬
‫כן.‬
‫למה לא סיפרת לי שזו הייתה החתונה שלך?‬
‫מה?‬
‫לא אמרת לי שאת מתחתנת.‬
‫למה?‬
‫לא נכון. אמרתי לך.‬ ‫-לא נכון. אמרת "חתונה".‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אולי זה סתם היה מקרי.‬
‫אולי תיתני לי ולמסעדה שלי‬ ‫לבשל את האוכל לחתונה שלך?‬
‫אני בטוחה שלא נוכל להרשות לעצמנו לשלם לך.‬
‫לא, כמתנה.‬
‫כדי להודות לך על כל מה שעשית‬ ‫ועל הכסף שהשקעת בריסטונקי.‬
‫אנחנו נכין את האוכל ואז…‬
‫ניפרד.‬
‫בשמחה.‬
‫עשינו עסק?‬
‫תודה.‬
‫זה מה שאני עושה.‬
‫מה, אתה בוטנאי?‬ ‫-מה?‬
‫בבקשה!‬
‫עכשיו תן לי.‬
‫מה את עושה?‬
‫אני אעשה תיקון קל, בסדר?‬
‫זה נראה לי כמו האוכל של ג'יאו.‬
‫לא, זה…‬
‫עוד קצת.‬
‫זהו.‬
‫ראית?‬
‫זה טעים!‬
‫בסדר.‬
‫אתה טבח נהדר.‬
‫נהדר.‬
‫בחייך, מה אתה עושה?‬
‫אני מנתח!‬
‫את זה לא מנתחים.‬
‫את זה מרגישים.‬
‫המרכיב החשוב ביותר.‬
‫אתה יודע מה זה?‬
‫זו אהבה.‬
‫יפה מאוד.‬
‫תודה.‬
‫טוב, לאן אנחנו הולכים?‬
‫לשם. תודה רבה.‬
‫כמובן.‬
‫אין בעיה.‬
‫תכף נחזור.‬ ‫-צ'או.‬
‫להתראות, וינסנט.‬ ‫-צ'או, תיאו.‬
‫תיאו, זה רקוב. גבינה רקובה!‬ ‫-לא, זה טעם.‬
‫מוכרחים ליישן אותה. למוצרלה אין טעם.‬
‫כאן זה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬ ‫-אין בעד מה.‬
‫אז…‬
‫כן.‬
‫התעייפתי.‬
‫יש לך יום גדול מחר.‬
‫יום גדול.‬
‫את מוכנה?‬
‫אני חושבת שכן.‬
‫יהיה בסדר. טוב, לילה טוב.‬
‫סליחה.‬ ‫-רגע.‬
‫אני…‬ ‫-למה עשית את זה?‬
‫אני יודע.‬
‫אני לא יודע מה…‬
‫סליחה, סופיה.‬
‫אני…‬
‫לעזאזל.‬
‫שום דבר לא קרה, בסדר? סליחה.‬
‫היי. ראית את סופיה?‬ ‫-לא.‬
‫תיאו.‬ ‫-היי, וינסנט.‬
‫אתה יודע איפה סופיה?‬ ‫-כן, סופיה למעלה.‬
‫תודה.‬ ‫-הכול בסדר?‬
‫כן.‬
‫תוכלו לתת לנו רגע?‬
‫את נראית יפהפייה.‬ ‫-תודה.‬
‫אתה נראה זוועה.‬
‫כן.‬
‫לא ישנתי הרבה בלילה.‬
‫נכנסת לשמלה הזו די מהר.‬ ‫-תיאו?‬
‫זה כנראה לא נכון, אבל פינו אמר לי משהו.‬
‫הוא אמר שהסכמת להישאר ולבשל‬ ‫רק כדי למכור את המקום.‬
‫רק דיברתי על זה עם פינו ולוקה.‬
‫זה לא היה…‬
‫כי אמרת לי שעשית את זה בשבילי.‬ ‫-זה היה… זה פשוט התאים לסיכום עם לוקה.‬
‫מה קדם למה?‬
‫סופיה…‬ ‫-מה קדם למה?‬
‫זה משנה?‬
‫כן, זה משנה.‬
‫בגלל שעכשיו יש לי הרגשה משונה‬
‫שהשתמשת בחתונה שלי‬ ‫כדי להגשים את הסיוט הגדול שלי.‬
‫לא.‬
‫זה לא מה שקורה כאן.‬
‫אז מה קרה אתמול בלילה?‬
‫אני לא יודע. מה זה היה בעינייך?‬
‫קראת לחתונה שלך "אירוע".‬
‫כשפגשתי אותך, קראת לחתונה שלך "אירוע".‬ ‫למה עשית את זה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אז זה מה שאת רוצה? את רוצה להתחתן איתו?‬
‫או שאת פשוט נואשת למישהו,‬ ‫או למקום כלשהו שיהווה עבורך בית?‬
‫אתה לא מכיר אותי.‬
‫אתה אומר עליי כל מיני דברים,‬ ‫כאילו שאתה טוב ממני.‬
‫כן, היה לך אבא מחורבן.‬
‫ועכשיו אתה מנסה להיות ההפך ממנו.‬
‫אבל אתה רוצה לדעת משהו?‬
‫זה מחורבן באותה מידה.‬
‫אתה מתחמק מהחיים‬
‫ונצמד למה שאחרים מצפים ממך.‬
‫אתה מפחד להיכשל. אולי מפחד לעזוב.‬
‫זה מה שפחדנים עושים.‬
‫אז זה מה שאני אמור לעשות?‬ ‫להישאר כאן ולהיכשל איתך?‬
‫תיאו!‬
‫מה את עושה פה?‬
‫הבאתי את קבוצת החלומות.‬ ‫מה אתה עושה פה, לעזאזל?‬
‫קיבלת חוזה אחרי העסקה השתויה שלך?‬
‫לא עכשיו, בסדר?‬
‫תיאו.‬
‫חברים יקרים.‬
‫היום זהו יום של שמחה גדולה‬
‫מכיוון שסופיה ופינו,‬
‫בהם צפינו הופכים לאנשים בריאים ויפהפיים,‬
‫יבואו היום בברית הנישואים הקדושה.‬
‫השבח לאל.‬
‫האם אתה, פינו קונטי טרוויסנו,‬
‫לוקח את סופיה ג'נרה לאישה?‬
‫התתחייב להיות לצידה, בטוב וברע,‬ ‫עד שהמוות יפריד ביניכם?‬
‫כן.‬
‫בכל ליבי.‬
‫והאם את, סופיה ג'נרה,‬
‫לוקחת את פינו קונטי טרוויסנו לבעל?‬
‫התתחייבי להיות לצידו, בטוב וברע,‬ ‫עד שהמוות יפריד ביניכם?‬
‫אהובתי…‬
‫כן.‬
‫אם כן, אני מכריז עליכם כבעל ואישה.‬
‫החתן רשאי לנשק את הכלה.‬
‫יחי החתן והכלה!‬
‫נשיקה!‬
‫לחיים!‬
‫תודה.‬
‫תיאו.‬
‫זה לא אוכל.‬ ‫-לא?‬
‫לא. זה החומר ממנו עשויים חלומות.‬
‫תודה.‬
‫אני חושב שנגיע להסכם בנוגע לריסטונקי.‬
‫אני שמח מאוד לשמוע זאת. תודה לך.‬
‫תיאו!‬
‫כן.‬ ‫-קדימה.‬
‫היי!‬
‫לא ראיתי אותך כל היום.‬
‫הייתי במטבח. זה מה שאני עושה.‬
‫תיהנו.‬
‫תיאו!‬
‫בוא הנה! בוא.‬
‫מה העניין?‬
‫למה שלא תיכנס פנימה, תחליף בגדים‬ ‫ותבוא לחגוג איתנו?‬
‫ואז נשתה, בסדר?‬
‫טוב, צריך לנקות את המטבח.‬
‫ואני גם צריך לארוז…‬ ‫-תיאו.‬
‫לא. בבקשה.‬
‫זה חשוב לי מאוד. ולסופיה…‬ ‫-כן.‬
‫ולזיכרון הזה.‬
‫טוב. נראה לי…‬
‫תודה.‬
‫הכול בסדר פה?‬
‫בוא ותצטרף אלינו.‬
‫טוב לי כאן.‬
‫זה דבר טוב, בסדר?‬
‫לפחות אתה יותר פתוח עכשיו.‬
‫אתה זוכר ששנינו…‬
‫מה היינו, בעצם?‬
‫היית דפוק לגמרי אז.‬
‫אבל עכשיו השתנית.‬
‫אני רואה שכואב לך.‬
‫נהדר לראות את זה.‬
‫אתה בסדר.‬
‫לא… תיאו, אל תעשה את זה.‬
‫שלום לכולם.‬
‫שמי תיאו, אני הכנתי את האוכל הערב.‬
‫תודה רבה.‬
‫תודה.‬
‫חלקכם מכירים אותי כבן של ג'יאו.‬
‫כבעלים של המקום הזה, אני מרגיש שאולי אני…‬
‫חייב לכם סוג של נאום.‬
‫פגשתי כאן הרבה אנשים נפלאים.‬
‫נדמה שלכולם כאן יש קרבה ו…‬
‫קשר אישי עם אבא שלי, וזה נחמד.‬
‫חשבתי שהוא היה אידיוט.‬
‫חשבתי שלא היה אכפת לו מאיש.‬
‫אבל מסתבר שהוא היה איש מתוק ונחמד,‬
‫שפשוט לא שם זין עליי או על אימא שלי.‬
‫אם אתה מצמצם את העולם שלך למה שחשוב לך,‬ ‫אין בעיה להיות נחמד, מה?‬
‫אולי זה מה שכולכם עושים פה.‬
‫חוץ ממך, סופיה.‬
‫נראה שאין לך צורך להיות נחמדה לאף אחד.‬
‫אז…‬
‫לחיי פינו וסופיה.‬
‫תיאו!‬
‫אתה בסדר? הכול בסדר?‬
‫כמה יין אדום אתה רוצה?‬
‫כמה להוסיף לרוטב?‬
‫זה טעים.‬
‫אולי עוד קצת.‬
‫ותוכלי לתקן את זה אם תרצי.‬
‫את תסתדרי.‬ ‫-תודה, שף.‬
‫היי, חבר'ה.‬
‫איזה ריח טוב.‬
‫הכול נראה טוב, סוונד.‬
‫הכסף מאיטליה נכנס לחשבון.‬ ‫-מעולה.‬
‫נביט בשרטוטים עם פריס מאוחר יותר.‬
‫בטח.‬
‫ליי, הספק הגיע.‬ ‫-מעולה.‬
‫הדבש הוא תוספת נהדרת.‬
‫רעיון טוב.‬
‫תודה. תודה רבה.‬
‫אני זוכרת את התמונה הזו.‬ ‫-כן?‬
‫כן.‬
‫זה היה לפני שיצאנו לאורהוס.‬
‫הייתם יחד כל הקיץ.‬
‫הוא הצליח לצלם רק את הידיים שלכם.‬
‫זו עדיין תמונה נהדרת.‬ ‫-כן.‬
‫זו הסיבה שזו תמונה נהדרת.‬
‫את מתגעגעת אליו?‬
‫אני מתגעגעת…‬
‫למה שהוא ראה כשהוא הביט בי.‬
‫כאילו שהייתי…‬
‫הדבר הנפלא בעולם.‬
‫אתה מאשים אותו.‬
‫תמיד האשמת אותו. תמיד.‬
‫אתה צודק. הוא הרוויח את האשמה הזו.‬
‫אבל תצטרך להאשים אותי באותה מידה.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫אתה נוצרת…‬
‫נוצרת מתוך תשוקה סוערת.‬
‫אולי זה היה יותר מאהבה בלבד.‬
‫אולי זה דבר שקשה לשמוע.‬
‫אף אחד לא מיוחד.‬
‫אבל כל אחד יכול להפוך למחזה מיוחד.‬
‫אם האדם הנכון צופה בך.‬
‫זה נראה נהדר, והכניסה…‬ ‫-כן.‬
‫היא פונה לצד הזה, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫לא רואים את זה לעיתים קרובות,‬ ‫אבל לדעתי זה יצליח פה.‬
‫גם לדעתי.‬
‫אנחנו רק צריכים לבדוק מהן הגבלות הגובה.‬
‫בסדר.‬
‫כדי להיות בטוחים,‬ ‫נוכל לחכות לתשובה ממשרד התכנון,‬
‫או שנוכל להסתכן ולקוות לטוב.‬
‫אנחנו לא נסתבך עם בנייה מחודשת. נכון?‬
‫תיאו?‬
‫אתה צוחק עליי?‬
‫לך מכאן.‬
‫מה? מה קורה?‬
‫יונאס?‬
‫הבריכה מגוחכת.‬ ‫-כן, זה קצת…‬
‫שיהיה, אבל תוכל לעבוד על זה. תוכל לשים…‬
‫את זה צריך לזרוק ולבנות מהתחלה.‬
‫המים…‬ ‫-רק תסתכל…‬
‫אם…‬ ‫-היי, פינו.‬
‫שלום, חבר!‬
‫מה לעזאזל…‬
‫מה אתה עושה, לעזאזל?‬
‫פינו, תפסיק!‬
‫היי! השתגעת?‬ ‫-לא!‬
‫פינו, מספיק!‬
‫פינו!‬
‫פינו! תיאו!‬
‫איך יכולת לעשות את זה? איך יכולת?‬ ‫-אני מצטער!‬
‫חשבתי שהיינו חברים.‬
‫אני יודע. אין לי הסבר. סליחה, פינו.‬
‫היא עזבה אותי.‬ ‫-כן. אני מצטער, פינו.‬
‫אני מוכן לזרוק מיליון אירו.‬
‫כמובן שיהיו מדדים לעמוד בהם,‬ ‫אבל אוכל לדבר על כך עוד עם תיאו.‬
‫תודה, יונאס.‬
‫מעולה. אני מנתק.‬
‫טוב. להתראות.‬
‫טוב, אז יש לך מיליון ממנו ו-500 אלף ממני.‬
‫הכפלת את ההשקעה שלך בשבוע.‬
‫אני מבטיח לך, זו תהיה ההשקעה הטובה בחייך.‬
‫ולא היית צריך לעבוד בכלל.‬
‫אני לא רוצה לעמוד בדרכה של מסורת משפחתית.‬
‫תודה.‬ ‫-אין בעד מה.‬
‫הזמנה נוספת.‬
‫וינצ'נזו, עוד פרמזן.‬
‫אני צריכה עוד שלוש, ליי.‬ ‫-כבר מגיע.‬
‫כן, בבקשה.‬
‫קדימה.‬
‫זה נראה טוב.‬ ‫-כן, זה טעים.‬
‫זה טוב כמו…‬ ‫-זה מטורף.‬
‫תראו אותך…‬
‫תראו אותך.‬
‫למדת לנהוג.‬ ‫-כן.‬
‫החלטת לשמור על המקום?‬ ‫-כן.‬
‫מישהו אמר לי שלמקום הזה יש פוטנציאל.‬
‫הוא נשמע כמו מישהו נהדר.‬
‫כן. הכי טוב שיש.‬
‫ניסיתי להתקשר אלייך כמה פעמים.‬
‫הייתי צריכה לראות מי אני.‬
‫בלי המקום הזה.‬
‫התחלתי ללמוד באוניברסיטה.‬ ‫-כן, שמעתי.‬
‫יופי. אני גאה בך.‬
‫תודה.‬
‫לקוחות.‬
‫כמובן.‬
‫תרצי לעזור?‬ ‫-עכשיו?‬
‫כן. מרל לא יודעת למלצר.‬
‫לא כמוך.‬
‫בסדר.‬ ‫-באמת?‬
‫בטח.‬ ‫-מעולה.‬
‫קיוויתי שיש לך כאן חדר פנוי לחופשת הקיץ.‬
‫יש לך מזל. יש לנו חדר ריק.‬
‫הוא ישן ומאובק, ולא נעשה בו שימוש כבר שנה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫יש לנו…‬
‫- יוצא דופן כמו כולם -‬
‫תרגום כתוביות: גיא ברדך‬