Lauren!
- Lauren! - Lauren!
Lauren, to jsme my!
Lauren!
Stevie, otevři zámek.
Jasně.
Našly jste mě!
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
OSTROV CAPE MERCY TERRA AUSTRALIS
XII. KAPITOLA – POMSTA KRÁLOVNY ANNY
- Myslely jsme, že jsme tě ztratily. - To já taky.
Hledaly jsme tě všude.
Myslely jsme, že maják nefunguje.
Jen se na sebe podívej.
Tolik jsi toho propásla.
Poznaly jsme Leonida Komarova!
Já věděla, že přijede.
- S Haydenem jsme se rozešli. - Stevie!
Jako vážně?
A rozešli se i Anna a Brad.
To mě moc mrzí.
To je v pohodě.
Jsi v bezpečí. Na ničem jiném nezáleží.
Lauren.
- To je Izzie. - Ahoj.
A je moc fajn.
Pomáhala nám tě hledat.
Moc ráda tě poznávám. Hodně jsem toho o tobě slyšela.
Díky, že ses o ně starala.
Vím, že jsou to čísla.
Takhle normálně nepáchnu.
A já normálně nejsem oblečená jak v roce 1918.
Někdo sem jde.
Nebojte.
Opatrně, Stevie.
Máš ho. Utíkejte!
Tudy!
- Honem! - Rychlejc, Lauren.
Tudy! Rychle.
Kdo to byl?
Ten, co napadl Lea. Určitě!
Ať to byl kdokoliv, myslím, že vím, co chce.
Musíme to získat dřív.
Tohle s tím nějak souvisí.
Jenže nám dochází čas a já nevím, od čeho ten klíč je.
Avanasie. Já vím.
Hrobka.
Božínku.
Zdá se, že nejste tak nezničitelný, jak se snažíte působit.
Není to poprvé, co jsem se ocitl v obtížné situaci.
- Dejte si ještě sbitěň… - Ne, prosím.
Nechci být na obtíž.
Často zjišťuji, že selžu
těsně předtím, než uspěju.
Jak chcete.
Nikolas Tana Avanasie.
Tohle je jediná hrobka na hřbitově v Cape Mercy.
Ale žádní Avanasiovi v Cape Mercy nejsou.
Počkejte. Něco mě napadlo.
Co to děláš?
Nikolas Tana Avanasie.
To jméno je anagram!
Anagram.
Slovo vytvořené přeskupením písmen.
Jak se teda mají přeskupit?
Anas… Anastasia Nikol…
Anastázie Nikolajevna.
Princezna Anastázie.
Lauren, zapomněly jsme ti říct ještě něco.
Mercy byla ve skutečnosti princezna Anastázie.
Já vím.
Ty to víš? Takže víš, že Anna je princezna?
Pro mě jí vždycky byla.
Zkus ten klíč.
Dobře.
Je to to, co si myslím?
Hrobka princezny Anastázie.
Místo odpočinku tvojí prababičky, Anno.
Když jsme teď všechny spolu, něco vám musím říct.
Byla jsem u ruského vraku.
My víme. Byly jsme tam taky.
Co? Všechny?
- Já myslela, že se tam bojíte. - To jo, ale…
Náš strach o tebe asi byl silnější.
Našla jsem tam šperk.
Půlnoční brož.
- Našly jsme ji. - Cože?
A někdo ji ukradl.
A pak jsme našly Polední náhrdelník a Slavičí náramek.
Chybí jen Safírová koruna.
A kdopak ví, kde je?
Vážně jste si to poskládaly.
Půlnoční brož jsem hned poznala.
A četla jsem Leonidovu knihu,
takže jsem věděla, že cenný poklad přitahuje všemožné problémy.
Pak se ke mně někdo kvůli ní vloupal, tak jsem ji schovala.
- Do neoprenu, kde ji našla Izzie. - Co se dělo pak?
Unesl mě někdo v masce.
Tehdy mi došlo, že nejsem jediná, kdo hledá ztracené ruské klenoty.
Anno, přeložíš tohle?
Je to rusky.
Našla jsem to u vás doma, v knihovně tvojí babičky.
To je Anastáziin deník.
Dokázala jsem přeložit jenom něco.
„24. června 1918.
Vypluli jsme z Petrohradu.
Nevím, jestli ještě někdy spatřím vlast.
Doufám, že na mě mí lidé nezapomenou.
Dvanáctého července 1918.
Naši loď pronásleduje velká loď s tmavými plachtami.
Mám zlověstnou předtuchu.
Sedmnáctého července 1918. Dnes jsem ji viděla.
Stála na přídi své lodi.
Jsme tak blízko, že jsem viděla divoké ryšavé prameny jejích vlasů
a ty pronikavé modré oči.
Vím, že jde po mně a po mém nákladu.
Devatenáctého července.
Najeli jsme na útes.
Naše loď se potopila k mořskému dnu.
Bála jsem se,
ale bylo mou povinností dovést mé lidi do bezpečí.
Věděla jsem, že je naděje,
když jsme v temnotě objevili neprobádaný ostrov.“
Tudy. Veslujte dál!
Podívejte.
„Tady leží hrdinka Cape Mercy,
velkokněžna Anastázie Nikolajevna Ruská,
jež padla, když vedla své spolucestující do bezpečí po útoku lodi Nemesis.“
Neříkala ti máma, abys nesahal na věci, které ti nepatří?
Nech ho být.
Já vím, kdo jsi.
V Rusku patříš ke královské rodině, ale tady,
jak tu sama stojíš v písku, jsi jen další vyděšená tvářička,
která se třese před mou čepelí.
Kde jsou klenoty?
Zjistíš, že se vítězí hůř,
když za tebou nestojí carská armáda.
Zásady by člověk neměl měnit podle toho, jaké jsou vyhlídky.
„Princezna statečně bojovala s opovrženíhodnou kapitánkou pirátů.
Ta jí nakonec vzala život i totožnost.
V pouhých 17 letech
princeznu Anastázii tajně pohřbili její věrní poddaní.“
Ještě jeden zápis.
„Dvacátého července 1918.
Má věrná komorná u mě seděla v těchto posledních hodinách.
Srdce mi puká žalem, že jsem přišla o poslední z korunovačních klenotů.
Zbývá mi jen Safírová koruna.
Doufám, že jednoho dne
někdo opět spojí všechny klenoty a šťastné vzpomínky na mou rodinu,
mé přátele a má dobrodružství, která představují.
Toto je konec.
Ale zažila jsem víc lásky a šťastných dnů
než jiní, kteří žili jednou tak déle.
Nebojím se.
Nebojím se.“
Safírová koruna!
Schovala ji do šatů.
Tohle Cape Mercy navždycky změní.
Jak to myslíš?
Den spásy, turismus, vychází to z Volkovovic historie.
Tohle úplně přepíše příběh, který vám všem vyprávěli.
Babička mi řekla, že jsme potomci královské rodiny.
Proto měla Slavičí náramek.
Anno, princezna Anastázie žádné potomky neměla.
- To znamená, že musíš být potomkem… - Ne!
…kapitánky lodi Nemesis.
Ne!
- Ale ano. - Ne!
Ale no tak, Anno.
Babička mi řekla, že jsme sami a že nám nikdo neporozumí.
Jen mě nikdy nenapadlo, že to budeš ty.
- Anno! - Anno!
Mýlí se.
Seber se.
Potřebují tvou pomoc.
No tak, Leo.
- Věděl jsem, že přijdeš. - Třeba jsem nepřišla za tebou?
Anno!
Chci být sama.
Jdeme.
Anno, počkej na nás!
Anno, přestaň.
Nemění to nic na tom, kdo jsi.
Mění to všechno.
Já vždycky věděla, že mi něco tají.
Odnáší nás proud. Otočme to.
Dávalo to smysl.
- Anno! - Anno, přestaň!
- Tohle už přeháníš. - Nech toho.
- Ne. Hoří. - Co?
Hoří!
Polední náhrdelník! Musíme se vrátit.
Není tam.
- Cože? - Není tam.
Hoří!
- Pomoc! - Počkej! Stevie!
Hoří!
Musíme rozvinout plachty!
Světlici!
Není tu. Není tu světlice!
Holky, není to Volkovovic jachta?
Haydene?
Haydene, co to děláš?
Haydene, zavolej hasiče! Klubovna hoří.
Anno, nastup si.
Anno, dělej.
Proč?
- Anno, ne. - Haydene, co se děje?
- Anno. - Babičko?
Anno.
Nastup si.
Babičko.
Anno, udělej, co ti říkám!
- Anno, ne. - Ne.
- Anno.
Zdá se, že nejste tak nezničitelný, jak se snažíte působit.
Přinesu nám čerstvý sbitěň, ano?
Je to velmi neobvyklý recept.
Piráti budou vždycky, Maddie.
…při hledání ruských klenotů…
Piráti.
Haydene, zbláznil ses?
Promiň mi to.
- Co ti trvá tak dlouho? - Chci to zavázat pořádně.
Moje máti byla kapitánkou nejobávanější lodi v historii.
Slíbila, že ty klenoty najde,
a já nedovolím čtyřem holčičkám,
aby mi zabránily ve splnění slibu.
Safírovou korunu nenajdete.
Odpoutej je.
- Hodně štěstí, děvčata. - Prosím, ne!
Nemůžete nás tu nechat!
Žene se bouřka.
Pomoc!
- Pomoc! Anno! - Stevie!
Vraťte se!
- No tak! - Anno, prosím!
- Pomoc! - Anno!
- Anno, vrať se! - Pomoc!
Anno!
Překlad titulků: Miroslav Pošta