Стривай.
Хто ти зараз?
Жанна д'Арк.
Джейн Остін.
Я Жанна д'Арк.
А тепер я Джейн Остін.
Стривай, хіба ти не збиралася бути Амелією Ергарт?
Я думала, ти малюєш Рут Бейдер Ґінзбург.
Ні, Медді малює Жанну д'Арк,
я — Джейн Остін, а Стіві — Амелію?
Мені розпочати наново?
Дуже мило.
Я сподівалася почути «ідилія», «затишність».
Дурість.
Що це таке?
Я вже про це забула.
Пам'ятаю твій русальний етап!
-Як мило! -Хтось зациклився!
Анно!
Я заклеїла сторінки, щоб її сховати.
Отже, тепер я Амелія Ергарт.
Ти дуже серйозно ставишся до ролі музи, Анно!
ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
ОСТРІВ КЕЙП-МЕРСІ ТЕРРА АВСТРАЛІС
ЧАСТИНА IX. АДМЕЛЛА
Що чутно від твого чоловіка?
Ми побачимо Байрона найближчим часом?
Ні.
Очевидно, він не може покинути материк.
Хоча, як відомо, йому не треба причини, щоб не повертатися на острів.
Якби ти думала про щось, окрім роботи,
він мав би більше причин повертатися додому.
Останній день будівельних робіт.
Як прикро, що маяк не буде полагоджено до фестивалю.
Я рада, що ти послухала мене і витратила кошти на інше.
Нікого не цікавить той маяк.
Вони приїжджають заради нашого чудового острову.
Так.
Гадаю, цього року свято буде як ніколи пишним..
Маделін. Доброго ранку! -Доброго ранку.
Як тобі ця стародавня бавовна?
Цього року костюми шиє Люсінда.
-Вона шиє з цієї тканини. -Дуже гарна.
Допоможи мені її згорнути.
Я не очікувала гостей так рано.
Анна ще спить.
Вибачте, що потурбувала. Я прийшла до Леоніда.
Він тут нікого не знає.
Біднесенький. Він у поганому стані.
Він має найкращий догляд на острові.
Не хвилюйся, Маделін.
Ти дуже турботлива.
Твій дідусь цього року прийде на свято?
Навряд чи. Він приходив тільки заради маяка…
Зрозуміло, дамо йому спокій.
Краще не перейматися тим, що в літніх людей у голові.
Що це пищіть?
Леонід!
-Леоніде! -Поклич доктора Монтгомері!
Леоніде!
Він відпочиває. Здається, це реакція на заспокійливе.
Це трохи нетипово, але не варто хвилюватися.
Сюди, докторе.
Біжіть, дівчата.
Не хвилюйтеся. Я передам квіти містеру Комарову.
До побачення.
СВЯТО СПАСІН
Що ще буде на святі, окрім танцю навколо стовпа?
-Це реконструкція подій. -Яких подій?
Подій того дня, коли Мерсі вивела пасажирів корабля на берег.
І хто грає Мерсі?
Анна.
Як цікаво!
-А кого граємо ми? -Вдячних пасажирів затонулого корабля.
Медді пасажирка.
Я пасажирка.
Ти також пасажирка.
Усі гратимуть пасажирів, окрім юної спадкоємиці.
А потім попрямуємо до старого маяка.
Його запалюють лише раз на рік на свято,
але цього року не встигли полагодити.
-О, костюми! -Костюми.
Я принесла недороблені сукні.
Отже, хто перший?
Нумо, Стіві.
Маєш гарний вигляд, пасажирка номер п'ять.
Пасажирка номер чотири до служби готова.
Не чіпай костюм, Стіві.
Я сподіваюся, ти не заляпаєш його до завтра?
Гаразд.
Підведись.
-Можеш розстібнути? -Так, звісно.
-Стіві. -Що?
-Це що, намисто… -Намисто «Меридіан», так.
Не можна…
Не можна отак його носити.
Краще так, ніж у ящику від взуття.
А як його впізнає той, хто вдарив Леоніда?
Тоді він сам себе викаже, хіба не так?
-Ти божевільна! -Послухай…
-Я мала взяти справу під контроль. -Це було вкрай нерозумно!
Церемонію прощання було проведено зарано!
Я мала якось протидіяти…
Це фальсифікація доказів!
Шеф мав побачити жилет Лорен у воді.
Інакше він би не припинив.
І Анна не припинить!
Не можна гратися з почуттями людей для заспокоєння власної совісті.
Тієї ночі ти зробила помилку.
Тепер живи з цим.
Це ти підкинула жилет Лорен?
Анно.
-Що ти зробила з Лорен? -Усе не так.
Хтось кинув жилет у воду, щоб збити всіх зі сліду!
Отже, вона не загинула в морі, так?
Що сталося з Лорен?
На моє прохання шеф працював зі мною того дня, коли зникла Лорен.
Незважаючи на погодні попередження.
Попередження надходять постійно.
Небезпечні метеорологічні депресії не рідкість у цю пору року.
Зазвичай вони прямують у море.
Але не цього разу.
Не цього разу.
Ми маємо план дій на випадок шторму.
Забезпечення безпеки бухти.
Закриття порту для всіх вихідних судів портовим інспектором —
це перший пункт плану дій,
якщо я не помиляюся.
Шеф вважає зникнення Лорен своєю провиною.
Я хотіла дати йому рухатись далі.
Думала, що це добрий вчинок.
МЕРСІ
Була церемонія прощання, бабусю.
Хіба це має сенс?
Як я можу їй довіряти?
Пам'ятаю, як приводила тебе сюди, коли ти була маленькою.
Ти мала коси, бігала сюди-туди.
Бабусю.
Доводила матір до сказу!
-Я не хочу… -Доки я не брала тебе на руки.
І тоді ти сиділа, не зводячи очей із вітражів.
Тебе зачарувала легенда Кейп-Мерсі.
Як твоя праматір сіла в човен у штормову ніч,
і, з ліхтариком у руці, показала тим, хто вижив, шлях до суші.
Дехто народжується лідером.
Як твоя прабабуся Мерсі.
-І як… -Як моя мама?
Іноді лідери мають приймати важкі рішення.
Рішення, які здаються жахливими, але ж конче потрібні.
Анно,
прийшов час тобі зрозуміти роль твоєї родини в Кейп-Мерсі.
І в історії.
Браслет «Соловей».
Це один із втрачених скарбів царської Росії,
який привезла сюди смілива молода жінка,
рятуючись від переслідувачів.
Вона нікому не розкрила того, хто вона насправді,
окрім своєї доньки.
Твоєї бабусі.
Анно.
Моя Анастасіє.
Ти є спадкоємицею
престолу Російської Імперії.
МЕРСІ
-Гайдене. -Вибач, запізнився.
-Ти пропустив три зміни. -Мав вирішити деякі справи.
Я підставив власну голову заради тебе. А ти зробив із мене ідіота.
-Вибач. -Що взагалі відбувається?
Ти підвів Стіві, «Провідну зірку», мене.
Говориш про зміни, але лише підтверджуєш те, що про тебе всі думають.
Я намагався.
Але не вийшло, розумієш?
Мені запропонували роботу, де я виплачу штраф за пару тижнів,
а не за 20 років, як тут
І я погодився.
Якщо це робить із мене невдаху,
то так, я невдаха.
Яка ще робота?
Ти не невдаха, Гайдене.
Ти просто ледар.
Отже, Мерсі — це насправді княжна Анастасія?
Її повний титул звучить так:
велика княжна російська Анастасія Миколаївна.
Я збиралася це тобі розказати на твоє 18-річчя.
-Чому тоді? І чому розказуєш зараз? -Ми в небезпеці, Анно.
Є люди, що зроблять будь-що, щоб цим заволодіти!
Наприклад, твій друг, шукач скарбів.
Леонід? Він лише…
Йому не можна довіряти!
Саме тому я хочу, щоб він був під наглядом, доки одужує.
Хай якнайшвидше відновиться і повернеться в Росію,
не розказавши про нас усьому світу.
Ми маємо зберегти цю таємницю.
Багато хто не зрозуміє тебе, Анно.
І ще менше людей прийме тебе.
Але родина має триматися разом. Розумієш?
Це єдине, що залишилося від спадку нашої родини.
А що він тут робить?
Загублені души потребують співчуття,
але більш за все вони потребують напутника.
Ти допомагаєш Гайдену?
Він робив помилки.
Але я хочу дати йому шанс.
Ти хочеш, щоб я вибачила маму.
Твоя мама не така, як ми, Анно.
Вона не знає таємницю нашої родини.
Вона не…
Вона не ти, Анно.
Отже, княжна Анастасія втекла від революції,
зазнала трощення корабля…
Врятувала своїх людей після удару об риф…
І жила інкогніто…
Щоб врятувати себе і свою родину.
Анно,
ти справжня принцеса.
Отже, тепер ми маємо зробити одне.
Що?
Коронацію!
Так!
З браслетом «Соловей» ми маємо три скарби. Залишилася лише сапфірова корона.
Який гарний.
Як не мене, середненький.
Що?
Стіві увесь день носить намисто.
Що?
Ні!
Ти з глузду з'їхала!
Цікаво, що б Лорен сказала…
про все це.
Ти дещо схожа на неї.
Ти також розумна, і все обмірковуєш.
Мабуть, ніколи в житті не робила помилки.
-Я робила помилки. -Наприклад?
Наприклад…
я іноді…
упускала добру нагоду.
Наприклад… Я згадую якийсь момент
і шкодую, що не ризикувала, не дізналася, що могло б трапитися.
Як із Генрі?
Я думаю, варто ризикнути.
А що, як він не цього не хоче?
От і дізнаєшся.
Тоді більше не марнуватимеш час на того, хто не зацікавлений.
Добре, я ризикну.
Бувай!
Ні, я не… Я не мала на увазі, прямо зараз!
-Привіт. -Привіт.
-Я вже піду. -Ти щойно прийшла.
-Бувай. -Стривай!
Ти з'їла всі тістечка?
Вибач!
Думаєш, царським особам усе дозволено?
Саме так.
Я принесу ще.
Принеси повний мішечок.
Добре.
Таємнича княжна з Кейп-Мерсі.
Що?
Тільки уяви, ми вважали її підробкою.
Цікаво, де ця брошка зараз.
Стіві.
-Стіві. -Що?
Ці коштовності треба пильнувати.
Я знаю.
Не хвилюйся, я з нього очей не зведу.
Можливо,
краще буде покласти їх у наш сейф.
У будинку.
Це все ж таки спадщина моєї родини.
Хочеш забрати намисто без жодних розмов?
А це хіба не розмова?
Ти тут рано вранці.
Ти тут пізно ввечері.
Мені забули повідомити, що ти тепер мешкаєш із нами?
Не хвилюйся, ночувати з подругами ще нікому не завадило.
Агов?
Є хтось?
Агу!
Переклад субтитрів: Марія Панченко