‫רגע, חכי.‬
‫מי את עכשיו?‬
‫ז'אן ד'ארק.‬
‫ג'יין אוסטן.‬
‫אני ז'אן ד'ארק.‬
‫עכשיו אני ג'יין אוסטן.‬
‫בסדר. רגע, חשבתי שאת אמיליה ארהארט?‬
‫אמיליה ארהארט?‬
‫חשבתי שאת מציירת את רות ביידר גינסבורג.‬
‫לא, מאדי עושה את ז'אן ד'ארק.‬
‫אני עושה את ג'יין אוסטן,‬ ‫וסטיבי עושה את אמיליה?‬
‫אני יכולה להתחיל שוב?‬
‫זה נחמד.‬
‫שאפתי ל"הרמוני".‬
‫"שליו."‬
‫טיפשה.‬
‫מה זה?‬
‫שכחתי מזה!‬
‫אני זוכרת את שלב בת הים הקטנה שלך.‬
‫חמוד.‬ ‫-אובססיבי.‬
‫אנה!‬
‫החלטתי להדביק את הדפים‬ ‫כדי לנסות להסתיר אותה.‬
‫טוב, עכשיו אני אמיליה ארהארט.‬
‫את ממש מחויבת לעניין המוזה הזה, נכון, אנה?‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- האי כף מרסי‬ ‫ טרה אוסטרליס -‬
‫שמעת משהו מבעלך?‬
‫האם נראה את ביירון מתישהו בקרוב?‬
‫לא.‬
‫הוא תקוע על היבשת, כנראה.‬
‫למרות ששנינו יודעים שביירון‬ ‫לא זקוק לתירוץ כדי לא להגיע לאי.‬
‫אולי אם לא היית כל כך עסוקה בעבודה,‬
‫הוא היה מוצא עוד כמה תירוצים לחזור הביתה.‬
‫היום האחרון לבנייה.‬
‫חבל מאוד שהמגדלור לא יהיה מוכן לפסטיבל.‬
‫אני שמחה שקיבלת את עצתי‬ ‫והשקעת את הכסף במקום אחר.‬
‫אף אחד לא בא לכאן בשביל המגדלור,‬ ‫הם באים בשביל האי הנפלא שלנו, רנה.‬
‫כן.‬
‫את יודעת, אני חושבת שיום הישועה הזה ‬ ‫יהיה הכי טוב שהיה לנו עד כה.‬
‫מאדלין.‬
‫בוקר טוב!‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫מה דעתך על הכותנה העתיקה הזאת?‬
‫לוסינדה אחראית לתלבושות השנה.‬
‫זה הבד שהיא משתמשת בו.‬ ‫-הוא מקסים.‬
‫בואי, יקירתי, עזרי לי לקפל אותו.‬
‫לא ידעתי שיהיו לנו מבקרים ‬ ‫מוקדם כל כך הבוקר.‬
‫אנה עדיין לא ערה.‬
‫אני מצטערת להפריע לך.‬ ‫באתי לראות את לאוניד.‬
‫הוא לא מכיר אף אחד אחר בעיר.‬
‫האורח המסכן שלנו. הוא לא במצב טוב.‬
‫טוב, דאגנו שהוא יקבל‬ ‫את הטיפול הטוב ביותר באי.‬
‫אין צורך לדאוג, מאדלין.‬
‫ממש מתחשב מצידך.‬
‫נראה את סבא שלך בפסטיבל השנה?‬
‫אני לא חושבת.‬ ‫הוא מגיע רק למגדלור בכל מקרה, אז...‬
‫נו טוב. עדיף להניח לו לנפשו.‬
‫זה אף פעם לא חכם להסתבך בסודות של אדם זקן.‬
‫מה זה הצפצוף הזה?‬
‫לאוניד!‬
‫תזעיקי את ד"ר מונטגומרי!‬
‫לאוניד! לאוניד!‬
‫הוא נח עכשיו. ‬ ‫זה נראה כמו תגובה לסם ההרגעה.‬
‫זה לא נפוץ, אבל זאת בהחלט לא סיבה לדאגה.‬
‫מכאן, דוקטור.‬
‫לכו לכן, בנות.‬
‫אל תדאגי.‬ ‫אני אדאג שמר קומרוב יקבל את הפרחים שלו.‬
‫לכי לך.‬
‫אז חוץ מריקוד המוט המקושט הזה,‬ ‫מה עוד קורה בפסטיבל?‬
‫זה שחזור.‬
‫של מה?‬
‫היום שבו מרסי הובילה ‬ ‫את נוסעי הספינה הטרופה לחוף.‬
‫ומי מגלמת את מרסי?‬
‫אנה.‬
‫זה מרגש.‬
‫ואת מי אנחנו מגלמות?‬ ‫-ניצולות אסירות תודה מהספינה.‬
‫מאדי היא ניצולה.‬
‫אני ניצולה.‬
‫את ניצולה.‬
‫כולם ניצולות מלבד הצאצאית הצעירה ביותר.‬
‫ואז כולנו הולכות למגדלור הישן.‬
‫בדרך כלל מדליקים אותו פעם בשנה ‬ ‫לכבוד הפסטיבל,‬
‫אבל נראה שלא יצליחו לתקן אותו בזמן.‬
‫תלבושות!‬ ‫-תלבושות.‬
‫אני באה עם שמלות לא גמורות!‬
‫כן. מי ראשונה?‬
‫קדימה. סטיבי, בואי.‬
‫נראה טוב, ניצולת ספינה טרופה מספר חמש.‬
‫ניצולת ספינה טרופה מספר ארבע ‬ ‫מתייצבת לתפקיד.‬
‫אל תתעסקי עם התלבושת, סטיבי.‬
‫אני יכולה לסמוך עליך ‬ ‫שתשמרי עליה נקיה עד מחר?‬
‫בסדר.‬
‫על הרגליים.‬
‫את יכולה לפרום אותם?‬
‫כן, בטח.‬
‫סטיבי.‬ ‫-כן?‬
‫זאת שרשרת...‬ ‫-זאת שרשרת המצהר. כן.‬
‫את לא יכולה פשוט...‬
‫את לא יכולה לענוד אותה בגלוי.‬
‫ככה היא שמורה טוב יותר מאשר בקופסת נעליים.‬
‫מה אם האיש שתקף את לאוניד יזהה אותה?‬
‫אז ככה הוא יסגיר את עצמו, נכון?‬
‫את מטורפת!‬ ‫-תראי, איזי...‬
‫עליי להחזיר את המצב למסלול.‬ ‫-נהגת בטיפשות גמורה!‬
‫לכל טקס הזיכרון הזה היה מניע!‬
‫אם לא הייתי נוקטת בפעולה מנהלתית‬
‫את שתלת ראיה!‬
‫הצ'יף היה צריך לראות‬ ‫את הז'קט של לורן במים.‬
‫אחרת, הוא לא היה ממשיך הלאה.‬
‫וגם לא אנה!‬
‫את לא יכולה לשחק ברגשות של אחרים ‬ ‫כדי להשקיט את האשמה שלך!‬
‫עשית משהו לא בסדר באותו לילה.‬
‫עכשיו את פשוט צריכה לחיות עם זה.‬
‫את שתלת את הז'קט של לורן?‬
‫אנה.‬
‫מה עשית ללורן?‬ ‫-לא, אנה.‬
‫מישהו שם את הז'קט שלה במים‬ ‫כדי לטלטל את כולם!‬
‫היא בכלל לא אבדה בים, נכון?‬
‫מה קרה ללורן?‬
‫לפי בקשתי, צ'יף ואני עבדנו עד שעה מאוחרת‬ ‫ביום שלורן נעלמה.‬
‫והתעלמתם מאזהרות מזג האוויר.‬
‫הלשכה תמיד שולחת אזהרות.‬
‫תאי לחץ מסוכנים ‬ ‫תמיד נמצאים באזור בתקופה הזאת של השנה.‬
‫בדרך כלל הם יוצאים לים.‬
‫אבל לא הפעם.‬
‫לא הפעם.‬
‫יש לנו תוכניות פעולה להתמודדות עם סערות.‬
‫כמו אבטחת המרינה.‬
‫ההנחיה למנהל הנמל היא‬ ‫לסגור את הנמל לכל כלי השיט היוצאים,‬
‫היא במקום הראשון ברשימה,‬
‫אם אני זוכרת נכון.‬
‫הצ'יף מאשים את עצמו בהיעלמותה של לורן.‬
‫רציתי לתת לו סגירת מעגל.‬
‫הרגשתי שאני עושה איתו חסד.‬
‫- מרסי -‬
‫ערכנו טקס זיכרון, סבתא.‬
‫יש לו עדיין משמעות כלשהי?‬
‫איך אני יכולה לסמוך עליה שוב?‬
‫אני זוכרת שהבאתי אותך לכאן ‬ ‫כשהיית ילדה קטנה.‬
‫היו לך צמות, ואת התרוצצת במעברים.‬
‫סבתא. ‬
‫הוצאת את אימא שלך מדעתה.‬
‫אני לא רוצה ל...‬ ‫-עד שגררתי אותך לחיקי.‬
‫ואת נהגת לשבת ולבהות בחלון הוויטראז' הזה.‬
‫הוקסמת מאגדת כף מרסי.‬
‫איך אבותינו עלו ‬ ‫לסירת החתירה שלה באותו לילה סוער,‬
‫היא החזיקה את הפנס שלה מורם,‬ ‫והדריכה את רעיה הניצולים לחוף מבטחים.‬
‫יש אנשים שנולדו להיות מנהיגים.‬
‫כמו סבתא רבתא שלך, מרסי.‬
‫כמו...‬ ‫-כמו אימא שלי?‬
‫לפעמים מנהיגים נדרשים לקבל החלטות קשות.‬
‫החלטות שאולי נראות לא נעימות, ‬ ‫אך עדיין נחוצות.‬
‫אנה,‬
‫הגיע הזמן שתביני ‬ ‫את החשיבות של משפחתך לכף מרסי.‬
‫ולהיסטוריה.‬
‫צמיד הזמיר.‬
‫זה אחד מתכשיטי הכתר האבודים של רוסיה,‬
‫שהובאו לכאן על ידי אישה צעירה ואמיצה מאוד‬
‫שברחה מפני אלה שניסו לצוד אותה.‬
‫ושמרה על זהותה כבת מלוכה בסוד מכולם,‬
‫חוץ מבתה.‬
‫סבתא שלך.‬
‫אנה.‬
‫אנסטסיה שלי.‬
‫את היורשת‬
‫של הכס הקיסרי של רוסיה.‬
‫- מרסי -‬
‫היידן.‬
‫סליחה שאיחרתי.‬
‫פספסת את שלוש המשמרות האחרונות שלך.‬ ‫-הייתי עסוק בכל מיני דברים.‬
‫לקחתי סיכון כדי להשיג לך את העבודה הזאת.‬
‫גרמת לי להיראות כמו אידיוט.‬
‫אני מצטער.‬ ‫-מה קורה?‬
‫הברזת לסטיבי, ללודסטאר, לי.‬
‫עשית בלגן. אתה רק מוכיח שכולם צודקים.‬
‫ניסיתי.‬
‫בסדר? אבל זה לא הצליח.‬
‫הציעו לי הופעה שתאפשר לי ‬ ‫לשלם את החוב בתוך כמה שבועות,‬
‫במקום לעבוד כאן 20 שנה.‬
‫אז לקחתי אותה.‬
‫אם זה הופך אותי ללוזר, אז, כן,‬
‫כנראה אני לוזר.‬
‫איזו הופעה חדשה?‬
‫אתה לא לוזר, היידן.‬
‫אתה סתם תבוסתן.‬
‫אז מרסי הייתה למעשה הנסיכה אנסטסיה?‬
‫התואר המלא שלה היה‬
‫הדוכסית הגדולה אנסטסיה ניקולאייבנה מרוסיה.‬
‫לא התכוונתי לספר לך עד שימלאו לך 18.‬
‫למה לחכות? למה לספר לי עכשיו?‬
‫כי אנחנו בסכנה חמורה, אנה.‬
‫יש אנשים שיעשו הכול, הכול כדי להשיג את זה!‬
‫כמו החבר צייד האוצרות הרוסי שלך.‬
‫לאוניד? אבל הוא...‬
‫אסור לסמוך עליו!‬
‫לכן רציתי לשמור עליו קרוב בזמן שהוא מחלים,‬
‫לעזור לו להשיב את כוחו ‬ ‫כדי שיוכל לחזור לרוסיה בהקדם האפשרי‬
‫בלי לחשוף אותנו לעולם.‬
‫זה הסוד שאנחנו צריכים לשמור.‬
‫יש רבים שלא יבינו אותך, אנה,‬
‫אפילו פחות שיקבלו אותך.‬
‫לכן המשפחה שלנו צריכה להישאר יחד,‬ ‫את מבינה?‬
‫זו הפרט היחיד שנותר מהמורשת המשפחתית שלנו.‬
‫מה הוא עושה כאן?‬
‫תתנהגי יפה. נשמות אבודות ראויות לחמלה,‬
‫אבל יותר מכול, הן זקוקות למנהיגות.‬
‫את עוזרת להיידן?‬
‫טוב, הוא עשה כמה טעויות.‬
‫אני מנסה להתמקד בדברים אחרים.‬
‫את רוצה שאסלח לאימא.‬
‫אימא שלך שונה מאיתנו, אנה.‬
‫היא לא יודעת את הסוד המשפחתי שלנו.‬
‫היא לא...‬
‫היא לא את, אנה.‬
‫אז הנסיכה אנסטסיה ברחה מהמהפכה‬
‫ומצאה את עצמה על ספינה טובעת…‬
‫הובילה את אנשיה לחוף מבטחים‬ ‫לאחר שהם התרסקו על השונית…‬
‫וחיה באנונימיות כדי להגן על עצמה...‬
‫ועל המשפחה שלה.‬
‫אנה,‬
‫את נסיכה.‬
‫טוב, אתן יודעות‬ ‫מה אנחנו צריכות לעשות עכשיו, נכון?‬
‫מה?‬
‫הכתרה!‬
‫כן!‬
‫צמיד הזמיר הוא הפריט השלישי.‬
‫נותר רק כתר הספיר.‬
‫הוא מרהיב.‬
‫הוא לא ממש מי יודע מה, לדעתי.‬
‫מה?‬
‫סטיבי עונדת את השרשרת כל היום.‬
‫מה?‬
‫לא!‬
‫את מטורפת!‬
‫מעניין מה לורן הייתה חושבת על כל...‬
‫זה.‬
‫את די מזכירה לי אותה.‬
‫את חכמה, ואת חושבת על דברים עד הסוף.‬
‫אני בטוחה שאף פעם לא עשית טעות.‬
‫אני עושה טעויות.‬ ‫-כן, אילו למשל?‬
‫למשל‬
‫לפעמים‬
‫אני מפספסת דברים.‬
‫את יודעת, אני נזכרת ברגע מסוים‬
‫ומצטערת שלא לקחתי סיכון.‬
‫ומגלה מה היה יכול לקרות.‬
‫כמו הנרי?‬
‫אני חושבת שאת צריכה ללכת על זה.‬
‫אני יודעת, אבל מה אם הוא לא יהיה בעניין?‬
‫אז את תדעי.‬
‫ותוכלי להפסיק לבזבז את זמנך‬ ‫על מישהו שלא באמת מעוניין.‬
‫אני אלך על זה.‬
‫ביי!‬
‫לא, לא. לא התכוונתי לרגע זה!‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אני צריכה ללכת.‬ ‫-רק עכשיו הגעת.‬
‫בסדר.‬ ‫-היי!‬
‫אכלת את כל עוגיות המקרונים?‬
‫סליחה.‬
‫את חושבת שבגלל שאת בת מלוכה‬ ‫יש לך זכות ראשונים?‬
‫זה בדיוק מה שאני חושבת.‬
‫אלך להביא עוד.‬
‫מאדי, תמלאי את המגש.‬
‫בסדר.‬
‫הנסיכה הסודית של כף מרסי.‬
‫מה?‬
‫אני לא מאמינה שחשבנו שהסיכה מזויפת.‬
‫מעניין אצל מי היא.‬
‫סטיבי.‬
‫-כן?‬
‫חשוב לשמור על התכשיטים האלה במקום בטוח.‬
‫אני יודעת.‬
‫אל תדאגי, לא אוריד ממנה את העיניים.‬
‫אולי‬
‫היא תהיה בטוחה יותר בכספת שלנו.‬
‫כאן.‬
‫אחרי הכול, זאת המורשת של המשפחה שלי.‬
‫אני לא אתן לך את השרשרת בלי לדבר על זה.‬
‫אנחנו מדברות על זה.‬
‫כאן בשעה מוקדמת בבוקר.‬
‫כאן בשעה מאוחרת בערב.‬
‫מישהו שכח להגיד לי שעברת לגור פה?‬
‫אל תדאגי,‬ ‫מסיבת פיג'מות חשאית אף פעם לא הזיקה לאיש.‬
‫הלו?‬
‫יש שם מישהו?‬
‫הלו!‬
‫עברית: שלמה ליברמן ‬