Okej.
-Det här blir coolt. -Verkligen.
-Vi ses sen. -Okej.
-Hej. -Aloha.
Vill du inte komma?
Din väska är redan packad.
-Du kan ändra dig. -Nej tack.
Guiderna sa att det finns en enorm blomma som bara blommar var 50:e år.
Det händer en gång i livet.
Att du följer med på arbete skulle ge dig riktig erfarenhet.
Det var det vi kom överens om.
Jag upplever världen
genom fyra sjömän i Västindien.
Böcker är en dörr till världen,
och en dag måste du gå genom den.
Tillbaka om några timmar.
Det kommer att bli fantastiskt!
Kom nu.
"De saknade kronjuvelerna försvann under revolutionen och har inte setts sen dess."
Är det nödvändigt att börja klockan sex i den här båten?
Dolda staten lyssnar inte.
Var försiktig med vad du säger.
Här! Fortsätt läsa.
"Rykten om var juvelerna finns varierar.
Vissa säger att de smugglades ur landet, andra att de demonterades
och såldes på den svarta marknaden.
Andra tror att de gömdes av lojala mot kungafamiljen."
Bra. Vi hittar äntligen nåt ovärderligt och sen förlorar vi den.
Vi förlorade den inte, den stals.
Vem har stulit den?
Antagligen samma person som lade Laurens jacka i vattnet.
Det är knappast en slump.
Vad? Är jag den enda som vill säga det?
Vad är en slump?
Att…
…en ovärderlig juvel stals samma vecka som en berömd skattjägare kom till stan.
Sultanen stod på sin marmortron,
medan hans hundar snappade med käkarna
och deras varma saliv droppar på min kind,
hans grepp om deras kedja var det enda mellan mig
och en säker död.
Han viskar till mig:
"Mr Komarov, är du redo att dö?"
Vad gjorde du?
Jag ser honom i ögonen.
"Jag är redo för det sista äventyret.
Men idag är inte den dagen."
Vad hände sen?
Han anade inte att jag tillbringat en vinter hos tibetanska herdar
och kunde genast kontrollera hundarna.
Så klart.
Jag var tillbaka över gränsen med den sällsynta gyllene albatrossen
innan solen gick upp.
Avundsjuk.
Är du här på festivalen?
Den missar jag såklart inte.
Inte ens för den gyllene albatrossen?
Inte ens om den hade rubiner till ögon.
God morgon.
Det här är väl vad du kom hit för? Som Lauren hittade.
Du letar efter de ryska kronjuvelerna i Kap Mercy.
Vi kommer att behöva…
…mer kakor.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
DYKARKLUBBEN
Alltså…
Det är viktigt att förstå att Romanovs jagades ur Ryssland
av ett ilsket kungarike.
Ingen överlevde.
Ingen, förutom en.
Det ryktas att den yngsta dottern, prinsessan Anastasia,
med nöd och näppe klarade sig vid liv.
Jag tror att hon kom till Kap Mercy
på det ryska vraket,
och jag tror att hon tog med sig de ryska kronjuvelerna.
Fyra juveler saknas.
Midnattsbroschen…
…Höjdpunktens halsband…
…Näktergal-armbandet…
…och den värdefullaste,
kungliga Safir-kronan.
Midnattsbroschen, som var i Laurens våtdräkt.
Ja.
Och som du har på din jacka, Maddie.
Därför trodde du att jag var Lauren.
Det är viktigt att förstå…
…att dessa juveler är ovärderliga.
Och ovärderligt attraherar
outtalad ondska.
Vi måste vara försiktiga.
Sökandet efter dessa skatter har tagit mig över hela världen
jag har jagat viskningar och historier i Madagaskars vildmark, i fjordarna i Norge
och till slut i Kap Mercy.
Det vore en ära
att se Midnattsbroschen,
och kanske hålla den
i mina händer.
Om ni låter mig?
Förlorade ni den?
Vi förlorade den inte, den blev stulen.
Att ni skulle låta den sitta fast i…
-…en jacka? -Jacka!
Den satt inte alltid fast i en jacka.
Ibland lade vi den i en stor skål.
Va?
Jag såg det.
Jag såg den på jackan. Det är okej, de vet inte.
Jag ställer inte till med en scen.
Vi pratar i enrum.
Nio års forskning.
Och sen hittade Lauren den med en high school-utbildning och ett dyk…
Lugna dig.
Och lite kommunikation skulle inte vara fel.
Ja, kommunikation, Leonid.
Tror du att resten av juvelerna också är i Kap Mercy?
Det är troligt.
På skeppsvraket?
Ja.
Eller förlorade under vågorna,
med hajar
och fiskar.
Så…
…jag tror att ert ryska vrak är Standart.
Den kungliga yachten som användes av Romanov-familjen.
Jag pratade med Pavel Tolstoy,
som undersöker ditt mynt med sitt nätverk av kontakter.
Han skickade också satellitbilder av ert vrak.
Vraket verkar stå upprätt,
med skador på styrbordssidan, skadat av revet.
Vi går in där…
…rör oss genom den centrala korridoren
och in i prinsessans rum.
De kungliga juvelerna förvarades i en liten kista.
Så det här är kistan vi letar efter.
Ja.
Vi?
Ja.
-Leo? -Ja.
Går det bra om…
…om vi bara?
Ni vill……
-Ja. -…prata i enrum.
Ja.
Inga problem.
-Okej. -Coolt.
Det går bra.
Jag är bara världens mest berömda äventyrare, men de behöver tänka på det.
Det här är så frustrerande.
Vad tror vi?
Den som lämnade jackan
vill att vi ska tro att hon försvann i stormen.
Och samma person bröt sig in i klubbhuset och stal broschen.
Varför försöka få Laurens död att se ut som en olycka
och sen plundra stället?
De försökte inte ens dölja det.
De kanske ville att vi skulle veta. De menade allvar.
De vill åt juvelerna.
Vi måste till vraket först.
Vi gör det.
Va?
Jag är trött på att höra att världen är som den är
och att vi måste stå ut med det. Det räcker nu.
Det räcker.
Izzie.
Vi vet att du inte kände Lauren,
och det här är farligt.
-Det är ingen skam i att vara rädd. -Stevie.
Nej, hon har rätt.
Jag är livrädd.
Jag gör det ändå.
Vi är med.
DYKNINGSTILLBEHÖR
DYKARKLUBBEN
-Jag ska bara… -Ingen stress.
Det finns inget jag kan göra för att hålla mig borta från dig
Jag kan inte hjälpa det.
Du vet inte hur mycket jag försöker Att inte tänka på dig
För att hjälpa mig gå vidare Och leva mitt liv
Jag kan inte hjälpa det…
Vad gör du?
Bunkrar upp.
Hayden stack, så marinan är i stort behov av… allt.
Jag vill inte skynda på det här.
Jag vet.
Men jag vill träffa dig igen.
-Jag tänkte att du kanske skulle vilja… -Ja, Izzie?
…ta en cykeltur…
…med…
…Hayden.
Hayden?
-Du vet. -Ja, okej.
Se hur han går.
-Ja, tack. Ja. -Ja.
Vi ses.
Så hur fungerar hajavskräckande band?
Hajar har ett sjunde sinne.
Forskare kan inte förklara det, men hajar kan känna elektricitet
som vi kan känna lukt- och temperaturförändringar.
Bandet skickar en elektrisk puls som de inte gillar.
Hoppas det funkar.
Izzie, du nöter hål i golvet.
Oroa dig inte, vi hjälper dig.
Du är en av oss nu.
För hundra år sen
stuvade en modig ung kvinna undan
sin familjs skatter på skeppet.
För några veckor sen
blev en annan modig ung kvinna förvaltare av skatten.
Idag ska vi vara lugna och klartänkta
och hedra dem.
Lycka till.
Är han okej? Ta av huvan, Anna.
Vad har hänt?
Han var medvetslös när vi hittade honom.
Leonid.
Vad gör vi?
Ring efter hjälp.
Det är nog en huvudskada.
-Vem var det? -Vet inte.
De var redan inne. De var ute efter samma sak.
Hallå, Leonid, hör du mig?
Mayday. Det är Maddie Pollard på Valentina.
Vi har en huvudskada och behöver ambulans.
Jag kör till Kap Mercy-marinan nu.
Kan du höra mig?
Uppfattat. Sjukvårdare väntar.
Hans puls är långsam. Han måste tillbaka.
Försök att andas djupt. Du kommer att bli bra.
Hörni…
Oj!
Oj.
Höjdpunktens halsband.
Stevie, din stjärna,
du hittade det.
Leonid, du hade rätt.
Det är Anastasias skepp.
Kom ihåg,
ni måste…
-Leonid! -Leonid.
Leonid!
Stanna hos oss.
Han klarar sig.
-Anna, vad har hänt? -Är alla okej?
Vem är i ambulansen?
Vad pågår här?
Åh, nej, är det Leonid Komarov?
Skattjägaren?
Vad gör han i Kap Mercy?
Säg ingenting.
Vad i hela friden har ni gjort?
Han har en svullnad runt hjärnan.
Vi måste göra fler skanningar.
Följer nån med?
Jag åker med.
-Vart tar ni honom? -Kap Mercy-kliniken.
Det är bättre med en veterinär. Jag åker.
Ring dr Montgomery, be honom komma dit.
Vi flyttar honom till vårt hus.
Vi hade precis en minnesstund.
Vill du ha en till?
-Ni ska inte dyka där. -Leonid var med. Vi visste vad vi gjorde.
Izzie, vad hände?
-Han är ett proffs. -Det struntar jag i.
Renee, låter du dina barn göra sånt här?
Dyka med främlingar på förbjudna platser?
Så är det inte.
Faktum är
att jag omedelbart stoppar alla aktiviteter i dykarklubben.
Ni är fast på land nu.
Underbart.
DYKARKLUBBEN
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis