No niin.
Tästä tulee mahtavaa.
Takuulla.
Tulen perässä.
Selvä.
Hei. -Aloha.
Enkö saa suostuteltua sinua?
Laukkusi on jo pakattu.
Ehdit vielä muuttaa mielesi. -En taida.
Oppaiden mukaan siellä on jättiläiskukka, joka kukkii 50 vuoden välein.
Tämä on ainutlaatuista.
Lähtiessäsi mukaan työkomennuksilleni -
tarkoitus oli antaa sinulle tosielämän kokemusta.
Niinhän me sovimme, muistatko?
Saan tosielämän kokemusta -
neljän merimiehen silmin.
Kirjat ovat ovi maailmaan,
ja yhtenä päivänä siitä ovesta on vain astuttava.
Meillä menee muutama tunti.
Tästä tulee mahtavaa!
No niin, mentiin.
"Kruununjalokivet katosivat vallankumouksen aikana,
eikä niitä ole sen koommin nähty."
Onko pakko lähteä klo 6 ja tällä veneellä?
Ei meitä kukaan kuuntele.
Suupaltti on vihollisen valtti.
Jatka lukemista.
"Huhut jalokivien sijainnista vaihtelevat.
Ne joko salakuljetettiin maasta tai sitten -
ne irrotettiin ja myytiin pimeästi.
Toiset uskovat, että rojalistit piilottivat ne."
Hienoa. Löydämme vihdoin jotain korvaamatonta ja kadotamme sen.
Emme kadottaneet sitä, se varastettiin.
Kuka sen olisi varastanut?
Varmaan sama henkilö, joka vei Laurenin takin mereen.
Se tuskin on sattumaa.
Mitä? Olenko ainoa, joka sanoo sen ääneen?
Mikä on tuskin sattumaa?
Se, että -
korvaamaton koru varastettiin juuri kun kuuluisa aarteenetsijä tuli kaupunkiin.
Ja niin sulttaani seisoi marmorivaltaistuimellaan,
hänen koiransa louskuttivat leukojaan
ja niiden sylki valui poskelleni.
Vain hänen otteensa kettingistä -
erotti minut varmasta kuolemasta.
Hän kuiskasi minulle:
"Herra Komarov, oletteko valmis kuolemaan?”
Mitä sitten teit?
Katsoin häntä silmiin.
"Olen valmis viimeiseen seikkailuun.
Mutta tänään ei ole se päivä."
Mitä sitten tapahtui?
Hänpä ei tiennyt, että olin ollut talven tiibetiläispaimenten luona,
ja ne rakit olivat vallassani heti katseemme kohdatessa.
Niin tietysti.
Olin rajan takana -
harvinainen kultainen albatrossi mukanani -
ennen auringonnousua.
Kiitoksia.
Tuletko Pelastuksen päivän juhliin?
Sitä en jättäisi väliin. -Etkö edes kultaisen albatrossin takia?
En, vaikka sillä olisi rubiinit silminä.
Tervehdys.
Etkö tullutkin tänne tämän takia? Tämän Lauren löysi.
Etsit venäläisiä kruununjalokiviä ja luulet niiden olevan täällä.
Tarvitsemme…
lisää pikkuleipiä.
NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
CAPE MERCYN SAARI
Niinpä -
on tärkeää ymmärtää, että Romanovit ajoi Venäjältä -
vihainen valtakunta.
Kukaan ei selvinnyt.
Paitsi yksi.
Huhu kertoo, että nuorin tytär, prinsessa Anastasia,
pääsi juuri ja juuri pakenemaan.
Uskon, että hän pääsi Cape Mercyyn -
siinä venäläishylyssä,
ja uskon, että hänellä oli Venäjän kruununjalokivet mukanaan.
Jalokivistä puuttuu neljä.
Keskiyön rintaneula.
Pituuspiirin kaulakoru.
Satakielen ranneke.
Ja kaikkein arvokkain,
kuninkaallinen Safiirikruunu.
Se oli Laurenin märkäpuvussa.
Kyllä.
Ja se, mikä sinulla on takissasi, Maddie. -Siksi luulit minua Laureniksi.
On tärkeää ymmärtää,
että ne korut ovat mittaamattoman arvokkaat.
Ja mittaamaton arvo -
houkuttelee mittaamatonta pahuutta.
Meidän on oltava varovaisia.
Näiden aarteiden etsintä on vienyt minut ympäri maailmaa,
jahtaamaan tarinoita Madagascarin erämaihin ja Norjan vuonoihin,
ja lopulta Cape Mercyyn.
Olisi kunnia -
nähdä Keskiyön rintaneula,
ehkä pidellä sitä -
käsissäni.
Saisinko?
Kadotitte sen?
Emme, vaan se varastettiin.
En uskonut, että jättäisitte sitä kiinni -
takkiin? -Takkiin!
Ei se aina takissa kiinni ollut.
Joskus panimme sen isoon kulhoon. -Mitä?
Minä näin sen.
Näin sen takissa kiinni. Ei se mitään, eivät he tiedä.
En tee tästä numeroa, ei hätää.
Yksityistä jutustelua vain.
Yhdeksän vuoden tutkimukset.
Ja Lauren lukiokoulutuksella ja yhdellä sukelluksella löysi sen, eli…
ota iisisti.
Kommunikointi ei olisi haitaksi.
Niin, kommunikaatio, Leonid.
Leo, uskotko, että ne muutkin jalokivet ovat Cape Mercyssä?
No…
se on todennäköistä.
Hylyssäkö?
Niin.
Tai kadonneet aaltoihin,
haiden -
ja kalojen sekaan.
No niin,
uskon että venäläishylkynne on Standart.
Romanovin perheen käyttämä kuninkaallinen jahti.
Puhuin ystävälleni Pavel Tolstoille, joka tutkii kolikkoasi verkostonsa kanssa.
Hän myös lähetti minulle satelliittikuvia hylystänne.
Hylky näyttää olevan pystyssä,
ja vauriot ovat tyyrpuurin puolella, mistä riutta repi moottorin rikki.
Siitä menemme sisään -
kuljemme keskuskäytävän läpi -
prinsessan hyttiin.
Kuninkaallisia jalokiviä säilytettiin tällaisessa pienessä arkussa.
Eli tuollaista arkkua me etsimme.
Kyllä.
"Me"?
Niin.
Leo? -Niin.
Haittaisiko, jos…
jos me…?
Haluaisitte…
Niin. -…puhua rauhassa?
Kyllä.
Ei hätää.
Selvä. -Hienoa.
Ei se mitään.
Olen vain maailman kuuluisin seikkailija,
mutta heidän täytyy harkita asiaa.
Tämä on turhauttavaa.
Mitä mieltä me ollaan?
Laurenin takin vienyt -
tahtoo kaikkien uskovan, että hän katosi myrskyssä.
Ja sama henkilö murtautui klubitalolle ja varasti rintakorun.
Miksi lavastaa Laurenin kuolema onnettomuudeksi -
ja sitten penkoa paikat?
Edes yrittämättä salata sitä.
Ehkä he halusivat meidän tietävän. -He ovat selvästi tosissaan.
Hekin tahtovat ne jalokivet.
Meidän on ehdittävä hylkyyn ensin.
Tehdään se.
Mitä?
Olen kyllästynyt siihen, että maailma muka on sellainen kuin on -
ja että meidän on vain nieltävä se. Ei enää. Minulle riittää.
Ei enää.
Izzie.
Tiedämme, ettet tuntenut Laurenia,
ja tämä on tosi vaarallista.
Ei pelkoa tarvitse hävetä. -Stevie.
Ei, hän on oikeassa.
Olen kauhuissani.
Mutta teen sen silti.
Mukana ollaan.
TARVIKKEITA INNOKKAALLE SUKELTAJALLE
SUKELTAJIEN KLUBI
Minä vain… -Ihan rauhassa.
Mitään tehdä en mä voi Sydämeni luokses haluaa
Oon voimaton
Kaikkeni mä teen Että unohtaisin sut
Että matkaa jatkaisin, elämääni eläisin
Voimaton mä oon Kaikkeni mä…
Mitä puuhaat?
Hankin tarvikkeita.
Hayden teki oharit,
joten satamassa tarvitaan kipeästi kaikkea.
En halua kiirehtiä.
Tiedän.
Mutta haluan tavata uudestaan.
Ajattelin, että haluaisit ehkä…
Niin, Izzie?
…lähteä pyöräretkelle…
ja ottaa…
Haydenin mukaan.
Haydenin?
Tiedäthän. -Jep.
Kysyä, miten hän voi.
Kiitti. Joo. -Niin.
Nähdään.
Miten hainkarkotuspanta oikein toimii?
Hailla on seitsemäs aisti.
Sitä ei osata selittää,
mutta hait aistivat sähkön -
samalla tavalla kuin maun ja lämpötilanvaihtelut.
Panta lähettää sähköimpulssia, josta ne eivät pidä.
Toivottavasti se toimii.
Izzie, hinkkaat pohjaan reiän.
Älä huoli, suojelemme sinua.
Olet nyt yksi meistä.
Sata vuotta sitten -
se rohkea nuori nainen -
pakkasi perheensä aarteet siihen laivaan.
Muutama viikko sitten -
toisesta nuoresta naisesta tuli sen aarteen vartija.
Tänään pysymme rauhallisina ja selväpäisinä -
heidän vuokseen.
Onnea matkaan.
Onko hän kunnossa? Ota huppu pois, Anna.
Mitä tapahtui?
En tiedä. Hän oli löydettäessä tajuton.
Leonid. -Mitä tehdään?
Maddie, kutsu apua.
Luulen, että hänellä on päävamma.
Kuka sen teki? -En tiedä.
Hän oli jo sisällä. Havitteli samaa kuin me.
Leonid, kuuletko minua?
Mayday. Tässä Maddie Pollard Valentinalta.
Päävammapotilas, tarvitaan ambulanssi.
Matkalla Cape Mercyn satamaan.
Kuuletko minua?
Asia selvä. Ensiapu on valmiina.
Pulssi on hidas. Hänet pitää saada hereille.
Vedä syvään henkeä. Sinä selviät.
Katsokaa…
Jestas.
Voi vau.
Pituuspiirin kaulakoru.
Stevie, kirkas tähti,
löysitte sen.
Olit oikeassa, Leonid. Se on prinsessa Anastasian alus.
Muistakaa,
teidän täytyy…
Leonid!
Pysy hereillä.
Kyllä hän selviää.
Mitä on sattunut? -Ovatko kaikki kunnossa?
Kuka ambulanssissa on? -Mitä täällä on tekeillä?
Hyvänen aika, onko tuo Leonid Komarov?
Se aarteenmetsästäjä?
Mitä hän tekee Cape Mercyssä?
Älä sano mitään.
Mitä ihmettä te tytöt olette tehneet?
Elintoiminnot hyvät, mutta aivoissa turvotusta.
On tehtävä lisätutkimuksia.
Tuleeko joku? -Minä menen.
Minne viette hänet? -Cape Mercyn klinikalle.
Eläinlääkärikin hoitaisi paremmin. Minä menen.
Soita tri Montgomerylle, pyydä hänet sinne.
Hänet siirretään meille.
Vietimme juuri yhden muistojuhlan.
Haluatteko te toisenkin?
Tiedätte, ettei siellä sukelleta.
Leonid oli myös. Tiesimme, mitä teimme.
Mitä tapahtui?
Hän on ammattilainen. -Aivan sama sille.
Tällaistako annat lastenne puuhata?
Sukellella kiellettyihin paikkoihin?
En anna.
Itse asiassa -
määrään Sukeltajien klubin toiminnan toistaiseksi täyskieltoon.
Te pysytte nyt maissa.
Loistavaa.
SUKELTAJIEN KLUBI
Tekstitys: Päivi Vuoriaro