LAUREN, SINUT MUISTETAAN JA SINUA RAKASTETAAN AINA
Oletko valmis?
Mikä tuo on?
Hyvin vanha venäläinen perinne.
Kun joku kuolee,
tämä kiedotaan hänen ympärilleen suojaksi sielulle ikuisuuteen.
Ikävää, ettet voi kietoa sitä Laurenille.
Rakastan venäjän kieltä, se on niin dramaattinen.
Vaiti. -Vaiti.
Pian pystyt lukemaan nämä kaikki.
Saapa nähdä, miten pian.
Mistä vetoa, että pystyt jo. Miten tämä sana luetaan?
Opiskella. -Opiskella.
En saa oppituntia loppuun, jos höpötät koko ajan.
Tulen käymään, kun asut Moskovassa.
Miksi minä siellä asun?
Olet Kansallisbaletissa ja sinusta tulee seuraava Anna Pavlova.
Lupaa, ettei sinusta tule seuraava Anna Karenina.
Ei tule.
Voinko lainata tätä?
Totta kai.
Nyt Laurenin sielu on aina turvassa.
Rakas Maddie-kulta,
tiedän, että olet murheen murtama.
Kun äiti kuoli, en uskonut, että jaksaisin päivästä toiseen.
Jaksoin vain isän vuoksi.
En voi edes kuvitella, miten kauheaa on menettää molemmat vanhemmat kerralla.
Haluan sinun tietävän, että kyllä sinä jaksat jatkaa,
vaikka se tuntuu mahdottomalta,
koska on ihmisiä, jotka tarvitsevat sinua.
Minä tarvitsen sinua, Maddie.
Tämä runo auttoi minua, joten välitän sen sinulle.
Kuolema ei ole mitään.
Uskon, että asiat loksahtavat aina paikoilleen.
Siksi haluan perustaa sukeltajien klubin.
Tämä paikka on meidän.
Jopas.
Merellä voimme olla vapaita.
Siisti, eikö? Mitä tuumitte?
Se on täydellinen.
Anna, katso tätä. -Tule katsomaan.
RAKASTAMME SINUA AINA, LAUREN
Miten jakselet? -Tämä hame kutittaa.
Ei ole pakko tulla.
Voit ihan hyvin jäädä kotiin.
Ei, haluan olla toisten tukena.
Kukaan ei tiedä, mitä hänelle tapahtui,
miksi siis pitää muistotilaisuus?
Siellä ihmiset saavat sanoa hyvästit.
Ehkä sinäkin haluat sanoa Laurenille jotain.
KUNPA OLISIN TUNTENUT SINUT. EMME ANNA PERIKSI!
Aiotko laittaa puuhun mitään?
En ole varma, mikä on oikein.
Terve.
Minusta…
Minusta meidän pitäisi ottaa aikalisä.
En halua loukata tunteitasi. Emme vain ole olleet…
Ei se mitään.
Emme ole viime aikoina olleet omia itsejämme.
Emme niin.
Katsotaanko, mitä kesän aikana tapahtuu?
Kuka tietää? Ehkä rakastumme uudestaan.
Pärjäätkö?
Joo.
Kaipaan häntä.
Niin me kaikki.
HYVÄSTI, LAUREN
Etkö ole valmis?
En aio lähteä.
Täytyy sinun.
Olet nyt vähän jääräpäinen.
Miten niin?
Koska en halua elävän ihmisen muistotilaisuuteen?
Tämä juttu ei ole mustavalkoinen, mikä tekee kaikesta tosi vaikeaa.
Mutta jos et tule mukaan, kadut sitä myöhemmin.
Ystäväsi takuulla tarvitsevat sinua.
Valmiina? -Jep.
On taas aika katsella roikkuvia kalannaamoja läheltä.
Entä jos jokin menee veden alla vikaan?
Sama juttu, kun jos jokin menee vikaan täällä. Autamme toisiamme.
Ihana kuva.
Sano, ettet usko tähän juttuun.
Minusta tämä on kiva tilaisuus. Renee onnistui hyvin.
Voi Maddie, et kai sinäkin.
Kuule, Stevie,
haluan uskoa, että hän on jossain.
Mutta Laurenin takki löytyi.
Olemme täällä kunnioittamassa Lauren Rosea,
rakastettua tytärtä ja ystävää.
Lapsen kasvattamiseen tarvitaan koko kylä.
Suremme kaikki yhdessä heistä yhtä.
Suru on hinta, jonka maksamme rakkaudesta,
mutta kun rakas viedään meiltä niin nuorena…
Tämä on naurettavaa. -…hinta voi tuntua liian suurelta.
Kutsun teidät kaikki katsomaan tätä muistopuuta,
joka muistuttaa meitä siitä, että Lauren on yhä luonamme.
Laurenin ystävä Stephanie haluaa pitää pienen puheen.
Lauren on älykäs.
Lauren on taitava. Hän on harkitsevainen.
Minä en ole.
Menen pää edellä ja toivon, että päättäväisyys riittää.
Mutta Lauren harkitsee ensin. Hän ei tekisi hätäisiä päätöksiä.
Toivo voi tehdä olon hankalaksi.
Joskus on helpompi luovuttaa,
koska toivo voi olla niin raastavaa, ettei sitä kestä.
Mutta mekö oikeasti luovutamme, koska niin on helpompi?
Mutta pyydän ja rukoilen teitä kaikkia.
Kuulostan hysteeriseltä teiniltä, mutta mekö vain istumme täällä,
kun hän odottaa jossain, että löydämme hänet?
Meidän täytyy mennä. -Seriffi?
Laurenin äkillinen katoaminen järkytti meitä kaikkia.
On ymmärrettävää, että tunteet ottavat joskus vallan.
Mutta se oli traaginen onnettomuus.
Laurenin ystävä Madeline haluaisi lukea meille nyt runon.
Kuolema ei ole mitään
Livahdin vain naapurihuoneeseen
Minä olen minä ja sinä olet sinä
Mitä olimmekaan yhdessä Mitä olimmekaan toisillemme
Sitä me olemme yhä
Kutsu minua tutulla nimelläni
Puhu minulle kepeästi Kuten aina ennenkin
Älä muuta sävyäsi Älä lisää siihen juhlavuutta, surua
Naura, kuten aina nauroimme
Pienille vitseille Joita viljelimme
Leiki, hymyile, ajattele minua, rukoile puolestani
Olkoon nimeni aina osa elämääsi Kuten ennenkin
Lausuttakoon se ilman raskautta Ilman varjon hiventäkään
Elämä tarkoittaa kaikkea, mitä ennenkin
Se ei ollut hänen yllään.
Miksi minun pitäisi olla poissa mielistä Koska olen poissa näkyvistä?
Minä odotan sinua Sillä aikaa
Jossain hyvin lähellä
Ihan kulman takana
Kaikki on hyvin
Maddie.
-Kaunis runo, Madeline.
Voitte liittyä joukkoon, kun siirrymme veden äärelle.
Kiitos, että tulitte.
Maddie.
Pärjäsit hyvin, murunen. -Kiitos, Sea Dog.
Stevie, tule tänne. Minulla on asiaa.
Nähdäänkö kotona? Ystäväni kaipailevat. -Toki.
Anna, tavataan kerhotalolla. Minulla on tärkeää asiaa.
Tulen kohta. -Tule.
Anna, äitisi odottaa meitä molempia syömään.
Syö sinä hänen kanssaan.
Anna.
Käytöstapoja, kiitos. -Olen lopen kyllästynyt käytöstapoihin.
Olen kyllästynyt siihen, etten saa sanoa, miltä tuntuu.
Brad, en taida enää pystyä tähän.
Siis mihin? -Sinulla on suunnitelma.
Haluat naimisiin, saada lapsia ja valkoisen aidan, mutta…
Minä en voi. -Mitä vikaa siinä on?
Ei mitään. Ei sinulle, mutta minä en tahdo Anna Kareninaksi.
Kuka se on?
Yksi erittäin onneton ihminen.
Hetkinen, jätätkö minut muistotilaisuudessa?
Ei kovin tyylikästä.
Välitä äidille anteeksipyyntöni.
Tiesin sen. Sanoin, että hän on elossa. Minua pidettiin kahjona,
mutta olin oikeassa!
Oliko hänellä lähtiessä takkia?
En ole varma.
Puhelimeni jäi veneeseen. Menkää te vain.
Taisi hänellä olla, mutta olen nähnyt sen takin hänellä miljoona kertaa.
Se jäi veneeseen. Menkää te vain.
Ei hänellä ollut sitä. -Ehkä se oli hänen repussaan?
Se ei ollut mukana.
Ja Izzie sanoi nähneensä sen Laurenin huoneessa.
Olen varma, että se oli hänen sänkynsä alla.
Kyllä. -Selvä.
Jos se oli sängyn alla katoamisen jälkeen,
ja se löydettiin myöhemmin vedestä, joku vei sen sinne.
Miksi joku tekisi niin?
Meidän halutaan uskovan, että hän katosi merelle.
Joku haluaa meidän uskovan, että hän on mennyttä.
Minä tiesin sen. Lauren on yhä jossain.
Arvasin, että olet täällä.
Anteeksi, olen…
Mitä tapahtui?
Löysimme sen tällaisena.
Joku tiesi, että olisimme muistotilaisuudessa.
Onko mitään viety?
Ei, mitään ei näytä puuttuvan.
Kaikki on täällä.
Mitä he sitten etsivät?
Tänne jäätyy.
Izzie, sinullahan oli kerrottavaa?
Niin on. Näin takin Laurenin huoneessa, kun seriffi melkein näki meidät.
Joku varasti sen, repi sen ja varmisti, että se löytyy vedestä.
Eli joku nappasi hänet. -Niin.
Eli hän on elossa. -Hän on kuollut.
Mitä? Ei.
Miksi joku lavasti hänen huuhtoutuneen mereen?
Ei. -Hän kuoli.
Ei kuollut. Se tarkoittaa, ettei hän ottanut takkia.
Hän on kuollut. -Eikä ole. Tämä on hyvä asia.
Miksi joku halusi uskotella, että takki joutui mereen?
Joku vei takin, eli… -Kuulkaa.
Kun viimeksi näimme hänet… -Kuulkaa!
Meillä on yksi Venäjän kruununjalokivi.
Mitä? -Mitä?
Lauren löysi sen.
Missä rintakoru on? -Missä se on?
Joku murtautui tänne ja vei sen.
Tekstitys: Päivi Vuoriaro