‫סבא!‬
‫אני עוברת לכאן היום.‬
‫דיברנו על זה‬
‫בלוויה.‬
‫אדם במים!‬
‫עובדת הסיפון החדשה שלי!‬
‫הוא ברח מהמטבח! השד הערמומי!‬
‫והוא חי! כדאי שתצטיידי בכלי נשק!‬
‫במה אנחנו נלחמים?‬
‫במפלצת מהמעמקים‬
‫יצור מסוכן ממש כמו קפטן אחאב עצמו.‬
‫מהיר כברק ועיניו כמו גחלים מאש הגיהינום!‬
‫מימין לחרטום!‬
‫בוא הנה! היכנע, סרטן מפלצת!‬
‫ארר! הוא הערים עליי בפינת ארוחת הבוקר.‬
‫אבל ארבתי לו ליד המקרר!‬
‫ולכן, נכדתי,‬
‫אכבד אותך במעדן המיוחד שלי,‬
‫הלובסטר המסוכר המשובח ביותר באי.‬
‫הנה! את נראית כאילו את זקוקה לקוקוס טרי.‬
‫זה יהיה נחמד?‬
‫כן. כן, תודה.‬
‫בדיוק מה שהרופא ציווה.‬
‫נחמד וקריר.‬
‫תראו אותך, דיונונית קטנה שלי.‬
‫כאילו שסבתא שלך ‬ ‫הופיעה שוב באורח פלא במטבח שלה.‬
‫את אמורה ללכת לבית הספר בשבוע הבא,‬
‫אבל אין מה למהר.‬
‫סרטן הנזיר מחליף את הקונכייה שלו ‬ ‫בזמנו שלו.‬
‫ולא בזמנו של אף אחד אחר.‬
‫בדיוק כמוך וכמוני.‬
‫ובכן, איפה נמצאים סרטני החול האלה?‬
‫אתם תאכילו את הנכדה שלי ואותי ‬ ‫או שאתם יותר מדי אנוכיים?‬
‫ארר, אנחנו נצטרך "ארר". ארר!‬
‫ארר!‬
‫לא! ארר! ‬ ‫-ארר!‬
‫לא! ארר!‬ ‫-ארר!‬
‫מהר! תטפסי למקום גבוה! הנה הם באים!‬
‫"אני רואה את אשתי על המזח ‬ ‫דמעותיה זולגות בעודה מנופפת לי‬
‫אומר את האמת‬ ‫לא אשקר‬
‫אוהב את הנערה הזאת עד יום מותי"‬
‫כל האבנים השכוחות האלה הן כל כך עצובות.‬
‫תראה את המאוזוליאום הגדול הזה.‬
‫אין עליו שום דבר מלבד שם.‬
‫הוא בוודאי היה חשוב למישהו.‬ ‫מבנה גדול ויפה כזה.‬
‫אנחנו לא מכירים אף "אוואנסי"‬ ‫ואנחנו מכירים את כולם.‬
‫כנראה לא נשאר אף אחד בשם הזה.‬
‫אז מי בנה עבורו את המאוזוליאום?‬
‫- סראפין פולארד -‬
‫אני אוהבת את השיר הזה.‬
‫הוא היה השיר האהוב על סבתך.‬
‫"עליי לרדת שוב לים ‬ ‫ולחיות כצועני מרוד‬
‫אל נתיבי הלווייתן והשחף‬ ‫שם הרוח חדה כסכין‬
‫וכל שאבקש הוא מעשייה עליזה‬ ‫מחבר ורע למסע‬
‫ושינה שקטה וחלומות מתוקים‬ ‫עד שהמסע הארוך ייקטע"‬
‫סבתא שלך לא יכלה לשבת במנוחה אף לרגע.‬
‫היא לא פחדה‬ ‫לצאת לכל המסעות האלה בעצמה?‬
‫פחדה?‬
‫הנשים במשפחת פולארד הן חסרות פחד.‬
‫סבתא שלך, אימא שלך.‬
‫את.‬
‫למה אף פעם לא הצטרפת אליה?‬
‫אני יצאתי להפליג בים.‬
‫ומצאתי את מקומי בעולם לפני זמן רב.‬
‫שנאתי שהיא יצאה לנסיעות,‬
‫אבל אהבתי את הסיפורים שלה כשהיא חזרה.‬
‫לפעמים טוב להתגעגע למישהו שאוהבים,‬ ‫רק לזמן קצר.‬
‫זה עוזר להעריך אותם יותר כשהם בסביבה.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- האי כף מרסי‬ ‫טרה אוסטרליס -‬
‫- לבדוק עם אל-קיי? -‬
‫מה זממת לעשות, לורן?‬
‫"אל-קיי." למה שמישהו יזדהה‬ ‫רק לפי ראשי התיבות שלו?‬
‫אולי זה לא אמיתי.‬ ‫ייתכן שהוא משתמש בשם בדוי.‬
‫אנשים טובים לא צריכים שמות מזויפים.‬
‫היידן אמר שהם צריכים לחכות ‬ ‫שהגנרטור יתחמם לפני שיוכלו לבשל.‬
‫הוא כבר התחמם.‬
‫אז איך נשיב על ההודעה?‬
‫סליחה?‬
‫לאל-קיי? אם לא נענה, הוא לא יגיע.‬
‫אנחנו רוצות שהוא יגיע?‬
‫אולי הוא יודע איפה לורן.‬
‫אולי הוא האחראי למה שקרה ללורן!‬
‫טוב, אנחנו לא צריכות להניח שזה "הוא".‬
‫אני מצטערת. ‬ ‫אני נוהגת באופן סקסיסטי כלפי הרוצח?‬
‫לא כל הזרים המסתוריים ‬ ‫הם גברים שמנסים לפגוע בך.‬
‫ובכן, לפי רוב הפודקאסטים, הם כן.‬
‫טוב...‬
‫סטיבי צודקת.‬
‫כלומר, זה קצה החוט היחיד שלנו.‬
‫ואם הוא היה יודע שלורן נעלמה,‬ ‫למה הוא רוצה להיפגש איתה?‬
‫זה נכון. ולורן ללא ספק חשבה ‬ ‫שאל-קיי הזה יודע משהו על המטבע של היידן.‬
‫תראו, לורן עלתה על משהו. בסדר?‬
‫ועלינו ללכת בעקבותיה.‬
‫"אל-קיי, ניפגש בשבע בערב."‬
‫תוסיפי אימוג'י.‬
‫לורן תמיד מוסיפה אימוג'ים.‬
‫זה נכון. בסדר. קוקוס?‬
‫לא, תהיי מקצועית. תשימי את הלווייתן.‬
‫לווייתן שמח או לוויתן רציני?‬ ‫-חבר'ה, זה טירוף!‬
‫לווייתן רציני. בטוח.‬
‫בסדר...‬
‫שלחתי.‬
‫טוב, עכשיו נחכה.‬
‫"בסדר גמור. נתראה אז." לווייתן שמח.‬
‫מעולה! רואה?‬
‫רוצחים לא היו משתמשים בלווייתן השמח.‬
‫נשמע שלזאב הים יש חשמל.‬
‫טוב, בואו נזדרז.‬
‫אהוי, בנות!‬ ‫-שלום.‬
‫אהוי, זאב ים!‬ ‫-זאב ים!‬
‫ראי נא! האוסף של זאב ים.‬
‫מה הדברים האלה?‬
‫כל זה הוא היסטוריה.‬
‫יש לי מפות, רשימות נוסעים,‬
‫יומני שיט, יומני מסחר,‬
‫יומני אירועים, יומני...‬ ‫-בעיקר יומנים.‬
‫ספינות הרפאים של החוף האוסטרלי.‬
‫חלקן מדויקות יותר מבחינה היסטורית מהאחרות.‬
‫נכון, סבא?‬
‫מאדי צוחקת עליי, ‬ ‫אבל בכל מעשייה יש פיסת אמת.‬
‫זאת הייתה הקלטת האהובה על לורן.‬
‫ובכן…‬
‫לורן היא הסיבה שאנחנו כאן.‬
‫הבנתי. איך אוכל לעזור?‬
‫ראית פעם משהו כזה?‬
‫אני לא מזהה את הסמל,‬
‫אבל חשבתי שאם מישהו ידע, זה יהיה אתה.‬
‫איפה מצאת את זה?‬ ‫-מצאנו אותו בצלילה.‬
‫לורן חשבה שהוא מיוחד.‬
‫זה נראה לי כמו מזכרת זולה ‬ ‫מחנות מתנות ישנה.‬
‫תקשיבו, בנות,‬
‫אם לא אכפת לכן שאני אומר, ‬ ‫אני יודע מה זה לאבד מלח על הספינה.‬
‫זה יכול להיות קשה מאוד לוותר,‬
‫אבל במוקדם או במאוחר, צריך לתת להם לנוח.‬
‫אל תלכו לאיבוד במרדף אחר רוחות רפאים.‬
‫בסדר?‬
‫תודה, סבא.‬
‫תשכח מהמטבע.‬
‫בואו נלך.‬
‫להתראות אחר כך.‬ ‫-להתראות.‬
‫ביי!‬ ‫-טוב. ביי.‬
‫זאב ים, תודה!‬
‫רק אני מרגישה ככה או שמשהו מוזר קרה?‬
‫זאב ים פשוט נראה לא...‬
‫את חושבת שזה בגלל המטבע או בגלל השריפה ‬ ‫שפרצה בתקופה הזאת של השנה?‬
‫איזו שריפה?‬
‫הייתה שריפה ענקית במרינה לפני שמונה שנים.‬
‫אף אחד לא נפגע, ‬ ‫אבל עסק הדיג של זאב ים נהרס.‬
‫זה נורא.‬
‫כן, הוא איבד הכול.‬ ‫אני לא חושבת שזאת הסיבה.‬
‫אנחנו צריכות לזוז.‬
‫רק את יכולה להיות כל כך לחוצה ‬ ‫בגלל אירוע התרמה.‬
‫יש לי חמש שעות להרים אירוע קסום‬
‫שיעניק השראה לאנשים‬ ‫וישכנע לתרום כספים למגדלור החדש,‬
‫ועכשיו יש לנו דייט עם משוגע פוטנציאלי.‬
‫אז אתן צודקות.‬ ‫איזו סיבה יש לי להיות לחוצה?‬
‫- כף מרסי -‬
‫מה זה?‬
‫זו מכונת שעשוע ביריד בת מאה שנה.‬
‫היא מראה לך את עתידך.‬
‫טוב, כשהיא מחוברת.‬
‫- קריאת כף יד מדעית -‬
‫אפילו לכוחות הנסתר יש גבולות.‬
‫איזי.‬
‫יש לי בקשה.‬ ‫-כן, כל דבר.‬
‫אני רוצה שתשירי הערב.‬ ‫היידן כבר הסכים לנגן בפסנתר.‬
‫כן, בטח.‬
‫יש לך משהו משנות ה-50 ברפרטואר שלך?‬
‫אוכל לשיר כל שיר שהוא יודע לנגן.‬
‫בואי נעבור על המוזיקה.‬
‫נמצא משהו שהוא לא מוזיקת פופ משנות ה-50.‬
‫את יודעת, מותק, אשמח לשיר שיר או שניים.‬
‫מה דעתך על השיר שלי ‬ ‫ממחזמר בית הספר בשנה שעברה,‬
‫"ברנשים וחתיכות"?‬
‫"ברנשים וחתיכות". כן, אני זוכרת.‬
‫בטח, למה לא?‬
‫היידן! יודע לנגן את "מזל, היי ליידי"?‬
‫- אירוע התרמה -‬
‫נחמד.‬ ‫-וואו, זה נראה נהדר!‬
‫היי, לא נעים לי ‬ ‫להסיח את דעתכן מהחגיגות הערב,‬
‫אבל כדאי שנחליט מה נעשה‬ ‫בנוגע לתרחיש אל-קיי הזה.‬
‫אה, טוב. כן, זה.‬
‫טוב, איזי שרה. אני מנחה ו...‬
‫זה משאיר את שתיכן.‬
‫מה? לצאת אל הלילה ולהיפגש עם זר מסתורי?‬
‫אל תדאגי. ננקוט אמצעי זהירות.‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו צריכות חבל. ורשת.‬
‫רשת?‬
‫- שעשועים -‬
‫אנה, זה נראה מדהים.‬
‫התעלית על עצמך!‬
‫תודה, חברים.‬
‫בסדר. אני מציע שנלך לדארסי פולס.‬
‫רעיון מעולה!‬
‫פסטיבל יום הישועה צריך לקבל עדיפות.‬
‫אני לא יכולה לנהל אירוע גדול ‬ ‫אם לחצי מתושבי העיירה אין חשמל.‬
‫אני מבין שאת רוצה ‬ ‫שהכול יפעל כשורה בפסטיבל.‬
‫אבל אם לא נבצע עבודות נרחבות עכשיו,‬
‫אתם תסבלו מכשלים חמורים בעתיד.‬
‫זאת עיירת תיירות, ג'ון. אנחנו מרוויחים‬ ‫90 אחוז מההכנסה שלנו בשבוע אחד.‬
‫אז את רוצה שאני אקריב את התפקוד ‬ ‫בטווח הרחוק לטובת רווח בטווח הקרוב?‬
‫אני רוצה שתעשה מה שמשלמים לך לעשות.‬
‫אז בואי נמשיך לעבוד ביחד ‬ ‫כדי למצוא פשרה, בסדר?‬
‫אירוע בסגנון קרנבל.‬
‫כמה מקורי.‬
‫ארגנו מכונת פופקורן ישנה,‬
‫וכל המכונות מופעלות במטבעות.‬ ‫לכן קל מאוד לתרום.‬
‫זה די מקסים.‬
‫אני יודעת שזה רק אירוע התרמה קטן, אנה,‬
‫אבל הוא מייצג את האחריות הגדולה שלנו ‬ ‫לכף מרסי.‬
‫אני מבינה, אימא.‬
‫יופי.‬
‫לאן אנחנו נוסעים?‬ ‫-את תראי.‬
‫זה כל כך יפה.‬
‫זה כלום. בואי לראות משהו.‬
‫אתה בסדר?‬
‫זה בטח מתיש.‬
‫מה?‬
‫רגע אחד הם מפלרטטים ורגע אחר כך הם רבים.‬
‫אני שמח שאנחנו לא כאלה.‬
‫אני מצטערת!‬
‫לא אומרים שלתשוקה גדולה מתלווה כאב גדול?‬
‫אהבה צריכה להיות קלה, לא קשה.‬
‫כמו שלנו.‬
‫כן. כנראה.‬
‫אז זה עץ המזל.‬
‫אומרים שהוא עתיק כמו כף מרסי.‬
‫אימא שלי נהגה לקחת אותי לכאן.‬
‫נעליים? למה?‬
‫הרעיון הוא שבאים לכאן כשיש דאגות,‬
‫או כשזקוקים למזל טוב. ‬ ‫את נותנת לעץ אחת מהנעליים שלך,‬
‫והוא יוודא שהנעל השנייה‬ ‫תיקח אותך לאן שעלייך ללכת.‬
‫כמה מהנעליים האלה הן בוודאי בנות מאה שנה.‬
‫אני מניח שזה קצת מוזר.‬
‫לא, אני חושבת שזה מדהים.‬
‫איך היה העץ?‬
‫מדהים.‬
‫זאב ים וסבתא שלי תלו עליו כמה נעליים.‬
‫מגף דיג ארוך וישן ונעל מרי ג'יין אדומה.‬
‫נשמע שהם אהבו מאוד זה את זו.‬
‫כן. נכון.‬
‫יצאת פעם עם מישהו?‬
‫לא.‬ ‫-לא? למה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫כנראה אין מישהו שמתאים לי באי הזה.‬
‫אני לא בררנית, זה פשוט נראה לי ממש נדוש‬
‫שכל נערה בת 16 ‬ ‫צריכה לצאת עם הבחור הקרוב אליה.‬
‫צריכים להיות לך סטנדרטים.‬
‫הם נהדרים. אבל לא בשבילי.‬
‫אני יודעת איך את מרגישה. אף פעם לא הייתי ‬ ‫די זמן במקום אחד כדי לצאת עם מישהו, אז...‬
‫זה היה יכול להיות נחמד,‬ ‫אבל צריך לחכות לבחור הנכון, כנראה.‬
‫כמו הנרי.‬
‫הוא נראה ממש שמח בחברתך.‬
‫שלום. שבו, בבקשה.‬
‫את נראית ממש כמו פאם פאטאל הערב, מה?‬
‫תודה.‬
‫אז אני מבינה שאני לא עונה לדרישות.‬
‫אני מופתעת שלא ביקשת ממני לשיר הערב.‬
‫פשוט הנחתי שתהיי עסוקה מדי ‬ ‫בשביל אירוע ההתרמה הקטן שלנו.‬
‫אני רק מתלוצצת איתך.‬
‫השיער שלך. תני לי לתקן את זה.‬
‫תראי לי.‬
‫הכול בסדר?‬
‫מושלם כמו תמיד.‬
‫נתראה.‬
‫כולם, 15 דקות לעלייה לבמה.‬
‫חמש עשרה דקות לעלייה לבמה.‬
‫עושה רושם שכל העיירה הגיעה.‬ ‫-אלה אבא שלך ואחותי?‬
‫הם בדייט?‬
‫לא. אם הם היו בדייט, ‬ ‫לוסינדה הייתה לובשת את החולצה הסגולה.‬
‫זאת חולצת הדייטים שלה.‬
‫ומה אנחנו מרגישות בקשר לזה?‬
‫בלבול ותחושת גועל. איכס.‬
‫מישהו יכול לעזור לי עם החפתים?‬ ‫עברו עידנים מאז שענדתי חפתים טובים.‬
‫ראית את היידן?‬
‫הוא לא כאן?‬ ‫-איפה היידן?‬
‫הוא צריך לעלות לבמה בעוד עשר דקות.‬ ‫-הוא יגיע.‬
‫הוא לא יגיע.‬
‫מה נעשה?‬
‫תראי, אני יכולה לנגן.‬ ‫אבל סטיבי לא תוכל להיפגש עם אל-קיי לבד.‬
‫היידן...‬
‫איזי.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אל תיקחי את זה אישית.‬
‫היידן הוא לא האדם הכי אמין.‬
‫אני באה איתך.‬
‫מאדי יכולה לנגן.‬
‫את בטוחה?‬
‫אני מבטיחה שאשמור עלייך.‬
‫מאל-קיי? או מאימא שלי?‬
‫מכל אחד בזמנו.‬
‫ההצגה מתחילה.‬
‫בסדר.‬
‫ערב טוב לכולם. תודה לכולכם שבאתם הערב.‬
‫אנחנו מקווים שתיהנו מההופעה הערב‬
‫כדי שנוכל לגייס את הכסף ‬ ‫שאנו זקוקים לו נואשות‬
‫לשיפוץ מגדלור כף מרסי האהוב שלנו.‬
‫ללא עיכובים נוספים,‬ ‫קבלו את מאדלין פולארד ואת איזבל מרטין.‬
‫"משתוקקת להיראות‬
‫הלוואי שיכולתי לברוח מהזמן ‬
‫תגידו לי שזה קל ‬
‫לא לחצות את קו הגבול‬
‫אני יודעת שזה אמצעי ‬
‫אבל אני מקבלת משהו שאני לא צריכה‬
‫אז אני חיה על חלום ‬
‫ואני נאחזת בתחושה ‬
‫אני לא רוצה לומר זאת ‬ ‫להמציא משהו שאשנא ‬
‫כי אימא לימדה אותי להיות טובת לב‬
‫אני לא רוצה לומר זאת, לזייף זאת‬
‫אני לא רוצה לזייף ‬ ‫אבל משהו יושב לי על הלב‬
‫אני על הקצה ‬ ‫על קו הגבול‬
‫ומשהו כאן גורם לי‬ ‫למהר כדי להספיק‬
‫אני לוקחת נשימה‬ ‫לא מעל לראש ‬
‫ומשהו כאן ‬ ‫משך אותי לקו הגבול ‬
‫על הגבול ‬ ‫על קו הגבול ‬
‫כן, משהו כאן משך אותי לקו הגבול‬
‫על הגבול ‬ ‫על קו הגבול ‬
‫כן, משהו כאן ‬ ‫משך אותי לקו הגבול ‬
‫כן, משהו כאן משך אותי ‬
‫כן, משהו כאן‬ ‫משך אותי לקו הגבול"‬
‫את בסדר?‬
‫מסתבר שהיידן לא השתנה למרות הכול, מה?‬
‫ובכן, אם זה ישפר את הרגשתך,‬ ‫גם אני חשבתי שהוא יגיע.‬
‫שלום?‬
‫מי שם?‬
‫לורן?‬
‫מאיפה אתה מכיר את לורן?‬
‫צאו מהצללים.‬
‫אתה קודם!‬
‫אני רואה שאנחנו במבוי סתום.‬
‫אני חבר של לורן.‬
‫תפסנו אותו!‬
‫מה קורה?‬
‫אלוהים!‬ ‫-אתן בסדר?‬
‫מי אתה ומה אתה רוצה מלורן?‬
‫מי זה?‬
‫את צוחקת?‬
‫כל אחד יודע מי זה!‬
‫עברית: שלמה ליברמן‬