Du är jättesen, Stevie. Jag har väntat en timme.
Och så mycket du har fått gjort! Jag var ute och dök.
Så klart.
Men jag…hittade det här åt dig.
Det går nog inte att handla för.
-Vad får jag för det då? -En sån här.
Skojar du? Stevie!
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
KAPITEL IV - SS GÖTEBORG
Varför låg det här i Laurens rum?
Korallen är inte alls så skadad av stormen.
Jag behöver kartläsningarna för Alveopora eller Stylophora.
Jag såg inga.
Montipora digitata, då? Dem måste du ha sett.
Näpp.
Kollade du ens där nere? Såg du sjöjungfrurna?
Kollade du ens där nere?
-Ja, jag såg massor av koraller. -Vad bra att du var med.
Jag ville inte ens följa med.
-Det är inte ditt fel. -Vad är inte mitt fel?
Att Lauren försvann.
Jag skulle ju vänta på henne.
Det som hände Lauren vid båten var inte nåt du hade kunnat rädda henne från.
Nej, hon är där ute nånstans, och vi kommer att hitta henne.
-Minns du min studie om violsnäckan? -Inte snigeln igen.
Det är ingen snigel! Det var ju det studien handlade om.
Jag ville bevisa att den var en unik art. Även om den var giftig…
Ja, jag minns.
Jag låg två veckor på sjukhus.
Vi är envisa, Stevie.
Det ligger i vårt dna.
Men du måste lära dig skillnaden mellan att kämpa och straffa dig själv.
Du kan ringa mamma och pappa.
-De skulle komma direkt. -Nej, jag vill inte ringa dem.
Vad ska de göra? Oroa sig 2 000 mil härifrån?
Vi kommer ändå snart att hitta Lauren.
Hon har en del att förklara.
-Vad sa polischefen? -Han letade efter en anteckningsbok.
Han var orolig att Lauren hade skrivit nåt i den han inte ville skulle komma ut.
Vad?
-Hade hennes familj några hemligheter? -Inte vad jag vet.
Men hon hade skrivit det där i så fall.
Han letade efter den, så vi måste hitta den först.
Den är inte på hennes rum.
-Min bästa gissning är klubbhuset. -Kom.
God morgon, babusjka.
Jättebra. Vad duktig du är, mitt barnbarn.
Perfekt.
…och då sa min far: "Brad, investera eller divestera, men gråt inte på mitt kontor."
God morgon, mamma.
-Brad, vad trevligt. -Vad fint att du kommer.
Du ser utvilad ut.
Tack.
John! Så mobilmasterna fungerar igen. Vad underbart.
-Syrniki? -Vad händer med elen?
-Nej, tack. -Goda nyheter?
-Anna? -Jo, en enda förresten.
Nej, först måste jag ta min tablett.
-Ursäkta? -Ska jag hämta den?
-Och fyren, då? -I köket, raring.
-Din önskan är min lag. -Blir den inte klar i tid?
DYKARKLUBBEN
Hur ser anteckningsboken ut?
Den har ett träomslag med Laurens namn och är lika stor som en bok.
Fyren är visst vattenskadad. Den bländar fartygen längs kusten.
Lyssna inte på de gamla fiskarna.
De tror ju sig se den Flygande Holländaren varje gång en fågel flyger lågt.
Vad det än är börjar pengarna ta slut. Vi får tidigarelägga insamlingsgalan.
Jag tycker att du ska låta Anna sköta den.
-Vilken bra idé, -Anna är nog inte riktigt redo.
Sommarbalen jag arrangerade blev väldigt lyckad.
Du har inte finessen som krävs för ett sånt evenemang.
Det visade du när du kom för sent till din egen mormors födelsedag.
Jag tror att Anna skulle klara det utmärkt.
Jag är visst nedröstad.
Du kan börja med det här. Det finns inget piano i lokalen.
Du får ta det i församlingshemmet.
Det är inga problem. Det här ska nog gå bra, mamma.
Vi får väl se.
-Brad, hur står det till med din mamma? -Tackar som frågar. Hon mår jättebra.
Det är mycket med fastlandspolitiken. Hon har mycket på gång.
Mamma arbetar med miljöskyddet här på Kap Mercy.
Det är bra för stadens framtid.
God morgon. Vilken underbar överraskning att se er allihop här.
-Det är vår veranda, Stephanie. -Det gäller som sagt framtiden.
Det får mig att tänka på våra planer för framtiden.
Jag har verkligen en plan för oss.
Jag ska studera på AU som pappa och bli lagledare.
Sen ska jag fria till en otrolig kvinna, på en fransk restaurang. Som pappa gjorde.
Det här var trevligt, men vi har ju en sak att göra. Eller hur, Anna?
Det har vi inte.
Jo, du vet… Den där saken.
-Just det, det har vi ju. -Det var jättegott mormor Vik.
Ingenting.
-Hittade du det i Laurens rum? -Japp.
Och du frågade Hayden?
Japp.
-Och han var helt utan förklaring? -Japp.
Lauren skulle aldrig göra så.
Vad betyder det då, Anna? Lauren har alltid gillat Hayden.
Lauren var trevlig mot Hayden som jag är trevlig mot telefonförsäljare.
Det betyder inte att jag vill byta bredbandsbolag.
Vi måste hitta Lauren.
Om hon lever.
Jodå, hon lever, och jag ska mörda henne.
Kommer du ihåg handsignalerna?
Okej. Kom upp. Gå ner. Problem
Andas.
Förlåt, jag bara…
-Jag kunde inte andas där nere, så jag… -Vad ser du?
Vattnet.
Himlen.
Dig.
Det bästa att göra när det blir för mycket är att ta sig tid att andas.
Inget som skrämmer dig kan skada dig mer än panikkänslor.
Jag hoppades att det var lättare. Tjejerna är så fria där nere.
Friheten finns på andra sidan av det som är svårt.
Okej. Jag är redo.
Jag vill verkligen se vraken. Vattnet är så klart här.
Inte överallt.
Sikten i vattnet kan begränsas snabbt och utan förvarning.
Generellt sett är det alltid ganska bra här.
Man har bra sikt mellan 10 och 40 meter.
Men här är sikten jättedålig. Det är skumt och mörkt.
Man vet aldrig vad man hittar.
Det går inte ihop.
Vi saknar en anteckningsbok men har hittat ett mynt.
Det är inte vilket mynt som helst, Maddie.
Vad fint du sjöng igår, Camille. Det är kul att ha dig hemma.
Här är så fullt av minnen.
-Minns du dansuppvisningen när vi var sex? -Nötknäpparen?
-Mr Tyler låste inte kontoret. -Vi drack all chokladmjölk.
Du spillde på din vita dräkt.
-Men jag uppträdde ändå. -Din mamma blev så arg.
Du var täckt av choklad när hon släpade bort dig.
Tack.
-Det var kul att ses. -Detsamma.
Vi ses.
Jag tror att nåt opassligt måste ha hänt.
-Titta inte på mig så där. -Var inte fånig.
Ta det lugnt, han jobbar i hamnen idag.
Gudskelov.
-Det är inget glamouröst jobb. -Jag klagar inte.
Tack för hjälpen med jobbet.
"Villkorligt frigiven" ser visst inte så bra ut på cv:t.
Men med det här och jobbet på Lodestar kan jag nog betala böterna.
Hur mycket är det?
Om jag jobbar sju dagar i åtta månader har jag mycket kvar att betala.
Det är ett steg åt rätt håll.
Det är inte mycket pengar, men jag gillar träningsvärken i armarna.
Man känner att man har uträttat nåt.
Okej, Stålmannen. Gå och rädda din familjs gård.
-Skönt att du är tillbaka. -Det tycker jag med.
Så… Jag har fått dykarcertifikat.
Och du är nästan Kap Mercy-bo nu. Kom och sätt dig.
Utmattad är jag också.
-Har det hänt nåt nytt? -Ja. Berätta om myntet.
Okej…
Det här är mitt kärleksmynt. Och det låg i Laurens rum.
Har du träffat Stevie?
Ja, lite. Men jag måste nog jobba mer på det.
Fortfarande kär och galen?
Det kan man nog säga.
Hur går det med dig?
Jag hade velat vara mer med Lauren.
Hon var så disträ de sista veckorna.
Måste vi ha ett piano?
Vad sägs om ett par lätta bongotrummor?
Det blir karnevaltema. På karnevaler spelar man piano.
-Din mamma har gjort dig tokig. -Allt ska bli perfekt.
Och är det inte det får du nervsammanbrott.
Ja, antagligen.
-Var är anteckningsboken? -Jag vet inte, Lizzie.
Varför var Haydens mynt i Laurens rum?
Jag tror inte att det vi tror hände, hände.
Myntet, anteckningsboken eller konflikten i Volkovfamiljen?
Haydens mynt. Jag tror inte att det betyder att de två…du vet.
Vad betyder det, då?
Intelligens är att veta vad man inte vet. Vi vet inte vad de gjorde.
-Jag vet att Hayden är en hjärtekrossare. -Kör över mig med pianot, snälla.
Han krossar ditt hjärta, du gör slut, och han lyckas få tillbaka dig.
När du tror att han är förändrad så gör han det igen.
Man kan inte lita på Hayden, men kanske inte på Lauren heller.
Säg inte så. Lauren var ordentlig och hade principer…
Är ordentlig. Har principer.
Ursäkta mig, men du har faktiskt ingen rätt att vara arg på henne.
Jag visste inte att hon skulle försvinna. Vi har cyklat den vägen miljoner gånger.
Jag tänkte vänta, men det var åska och mörkt.
-Jag blev rädd! -Hjälp mig.
-Jag är ledsen. -Jag menade inte så.
-Ingen skyller på dig. -Pianot!
Hayden förstör allt.
Jag heter Izzie.
Pianon är väl tåliga?
Förlåt.
Kan vi snacka?
Hur hittade du mig?
Du drog ett piano genom stan. Det händer inte mycket här på ön.
Jag vill förklara mig.
Nu har du väl hunnit tänka ut en lögn.
Har du Laurens bok?
Lauren skulle sjunga.
Strunt samma.
BÄSTA VÄN
Så här.
Jag ville sprida glädje
Och stråla som en sol
Ett ljus för dig I den mörkaste tid
Ibland ser du
Skuggorna som följer mig
Och då vill du fly från min solnedgång
Jag är inte lätt
Jag är skadat gods
Jag var din bästa vän
Göm dig inte från mig
Allt jag sabbat
Förstörde oss
Det är så
Lite tid
Är allt vi får
Kan du ge mig en chans till?
Jag vill vara din bästa vän
Igen
Du är min drottning.
Det har du alltid varit.
Lauren hjälpte mig.
Det var en överraskning eller nåt.
Vi behövde ju en ny låt.
Det gick lite snett.
Ja.
Bara lite.
-De gjorde faktiskt nåt romantiskt. -Jag visste inte att du spelar piano.
Du får mig att vilja bli bättre.
Är det här Laurens bok?
Gav hon den till dig?
Jag behövde öva.
Nu är hon förlorad igen.
Myntet, då?
Jag vet inte.
Hon har sett det tusen gånger men blev plötsligt jätteintresserad.
Hon bad att få låna det.
Så…
Får jag tillbaka det?
Jag ska fundera på saken.
Bra.
Hayden är full av överraskningar.
Ska du gifta dig med Brad?
Tja… Han har aldrig skrivit en kärlekssång till mig.
Det är sant.
Hayden kanske kan lära honom.
Det var ett mysterium löst.
-Det är nog inte så illa som det ser ut. -Hon behöver bara lite omsorg.
Vi får snart ut henne igen.
Aj aj. Så ska det låta!
Det var kul.
Vad är det?
"Kolla med LK?"
Inte vet jag.
"Lauren. Klockan 19 imorgon kväll? Ska vi fortfarande ses?"
Vem är LK?
Undertexter: Sara Palmer