Velkommen tilbake til Den dykkende rosen,
som snakker til deg fra vårt lille paradis, Cape Mercy.
Hvis du er ny seer, heter jeg Lauren, og dette er vennene mine.
Hei!
Vi er klare for skattejakt. Blir dere med?
La oss dra!
DYKKERKLUBBEN
For et funn!
Se! Åpne den!
Kult!
Typisk for den viktorianske epoken.
Denne er for å holde sine kjære nær når man reiser.
-Forsiktig. -Hallo!
Den overlevde hundre år under vann, håper den overlever Stevie.
Den er nok verdt litt.
Hei! Vi bringer tapt gods tilbake, vi selger det ikke.
Strømmen har tatt den med fra skipsvrakene.
Å dykke der hadde vært noe.
Ja, om man liker haibefengte farvann. Vi dykker ikke der!
Aldri si aldri!
Lurer på hvem hun var.
Det nærmer seg fort.
Det er best vi drar. Nå.
Slipp ut storseilet.
Ohoi, Sjøulken!
Hvorfor kom dere ikke før?
Unnskyld, morfar. Det var fint vær.
Det snudde plutselig.
Det er ikke noen sommerstorm.
Denne blir vill!
Vi må få henne inn i vika.
Fortøy henne!
Jeg tar det.
Jeg fikser det.
Der, ja!
Ta dem!
Mobilen! Jeg glemte den i båten.
Dere kan dra.
Jeg skulle vært hjemme for lenge siden. Jeg drar.
Skalk lukene.
Hva med Lauren?
Det går bra. Gå.
-Jeg venter. -Vær forsiktig.
Ja!
SAVNET
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
SAVNET
-Vi leter til Lauren blir funnet. -Hei, sjef.
Jeg sier ifra hvis vi finner noe.
Ja, men la oss hjelpe til. Vi vil bidra!
Nei.
-Vi kan dra ut med en båt? Friske øyne. -Overlat det til proffene.
Tenk om hun aldri dro ut?
-Hun kan være på land… -Heng opp plakater.
Ok…
De leter på feil sted.
Lauren vet bedre enn å seile inn i en syklon!
Ja. Hvorfor hjelpe med å pakke ned jollen, dra den opp på land,
for så å dra den ut igjen ti minutter senere?
Det ville hun ikke.
Cape Mercy-tårnet, helikopter 727, 10 nordvest, innkommende.
Det er en kantret båt der nede.
Sånn går det i sykloner.
Din spesialitet. Mitt mareritt.
Gi faren din en sjanse.
Du kan ikke ha alle de fine feriene med mamma.
Greit. Så lenge føttene mine forblir tørre.
Vi får se.
Klart for landing, 727.
Vi representerer en by i krise, ikke en fransk filmfestival.
Sjefen skal ut igjen i dag, ikke sant?
Hvor kommer de til å lete? Langs nordkysten?
De er sikkert grundige.
Hvis de finner Indy og masten er nede,
beviser det at hun ikke kan ha seilt den.
-Dette har vi snakket om. -Vi tror ikke hun tok ut båten, mamma.
Lauren ble sist sett på båten. Det sa dere selv.
Bare for å hente mobilen.
Så du henne komme tilbake?
Og nå er båten borte.
Dr. John Martin, ingeniør. Dette er datteren min, Izzie.
Renee Volkov, borgermester. Og min datter, Anna.
Hotellet har ikke varmt vann, så dere kan bo i gjestehuset vårt.
-Går det fint? -Det er veldig snilt. Takk.
Det er mye å inspisere før bymøtet.
Det er best vi begynner. Anna, kan du vise Izzie rundt?
Faktisk tenkte jeg…
Anna er en fantastisk vert. Dere vil få det supert sammen.
Bymøtet er klokken seks.
Jeg liker smykket ditt. Vintage.
Det går fint. Du trenger ikke å gjøre det.
Jeg har gjort dette mye, og…
En stakkar må alltid vise den nye jenta rundt.
Jeg er datteren til borgermesteren, og det kommer med et ansvar.
Det går fint.
Du kan sykle, ikke sant?
Hvem er det?
Det er oldemoren min,
Cape Mercys heltinne.
Vi er etterkommere etter forliset.
Anna!
Legg tingene dine på gjesterommet. Jeg kommer snart.
-Så skal jeg vise deg rundt. -Ok.
Men…
Anna…
Stevie, bordet!
Sist vi så Lauren, var hun her.
-Der vi fortøyde Indy. -Ja.
Finner vi båten, vil de se at masten nede. Ingen kan styre et skip uten mast.
Da må de godta at stormen dro den med ut på havet.
Og da leter de på land.
Nettopp. Det skjedde sikkert noe på vei hjem.
Vi finner Lauren med et brukket bein, rasende for at vi ikke fant henne før.
Så spiser vi Nordstjerne-burgere her innen onsdag.
-Kan jeg hjelpe deg? -Hei. Jeg heter Izzie.
-Hun kom nettopp. Ingeniørens datter. -Jeg heter Maddie.
Dette er et privat møte.
-Stevie! -Hva? Det er det!
Eller hva?
Vanligvis, ja, men jeg viser…
Jeg vil ikke trenge meg på. Jeg venter her.
Vanlig tidevann ville ikke ha dratt Indy ut til havs, men en syklon?
Den kan ha dratt Indy langs kysten uten noen om bord.
Det er en lang kystlinje. Det blir ikke lett å finne en liten båt.
Hun har rett. Et grundig søk vil ta flere dager.
-Ikke om vi får tak i en båt. -Jeg så en båt…
Da vi fløy hit.
Var masten intakt?
Jeg vet ikke. Den hadde kantret.
Kan du finne den igjen?
Jeg tror det. Unnskyld, men hvem er Lauren?
Hun er vennen vår.
Og hun er savnet.
ØYAS BESTE SJØULKENS HUMMERE
"Cruiser av gårde." Nei.
"Vi måker på."
"Usain Båt."
Det er faktisk morsomt.
Stevie! Skynd deg!
Forsiktig.
Der har vi den.
Stevie!
-Kom! -Kom, Izzie!
Hopp!
Hei!
Hvor skal vi?
Stevie Harrison! Den leverer du tilbake uskadd!
Ikke en ripe!
-Det er ikke Indy. -Det kan være verdt å ta en titt.
Hva tror dere?
Skal vi?
-Dere vet ikke hva som er der nede. -Det finner vi snart ut.
Det går bra. Vi vet aldri hva som er der.
Det er det som er gøy.
-Går det bra? -Hvorfor skulle det ikke gå bra?
Jeg er midt på havet med tre fremmede på en stjålet båt.
-Hvor lenge har vennen deres vært savnet? -Tre dager.
Vi tror ikke at hun dro ut. Vi prøver å overbevise de andre.
Medisinleveranser.
Må ha blåst over bord under syklonen.
Vi havner på godfot med mormor i dag, dere.
Det er hjertemedisinen hennes.
-Du ser ut som du trenger hjelp. -Velkommen tilbake.
Hvorfor ringte du ikke? Jeg hadde besøkt deg.
Ungdomsanstalten er ikke et sted du vil besøke. Tro meg.
Vi tenkte på deg.
Hvordan gikk det?
Min type humor slo ikke an hos de andre fangene.
Jeg vil aldri tilbake dit.
Hvis det er noe jeg kan gjøre for å hjelpe deg, si ifra.
Det trenger du ikke.
Jeg skal rydde opp i livet mitt. Jeg skal betale den dumme boten,
begynne på skolen igjen, og jeg skal få Stevie tilbake.
Har du møtt henne?
Nei.
Er hun fortsatt sint?
Du stjal jo en båt,
som du sank.
Og så havnet du i fengsel.
-Ja. -Hun er fortsatt sint. Ja.
-Når kom du hit? -Med den første ferga jeg fant.
Stormen har virkelig gjort noe med dette stedet.
-Har du ikke hørt det? -Hørt hva?
Lauren er savnet.
Hva?
Ingen har sett henne siden stormen, og…
Indy er også borte.
Det gir ikke mening.
Letemannskapene er ute og leter.
Jeg skal dit nå.
Går det bra?
Ja. Hun dukker opp.
Ja, selvfølgelig.
Jeg må hjelpe til med letingen,
men det er godt å ha deg tilbake.
Godt å se deg også.
Akkurat tidsnok, vnuchka!
Babushka! Hvorfor hviler du ikke?
Ikke mas, kjære. Jeg liker den friske luften!
Den minner meg om våre forfedre i Russland.
Madeline, Stephanie, dere trenger noe søtt.
-Tusen takk. -Takk, bestemor Vik.
Du må være Isabelle. Velkommen.
Jeg har noe til deg.
Hjertemedisinen min.
Flinke jenter.
Jeg ser kanskje robust ut, men under det livlige ytre
er jeg en sliten kvinne.
Kom.
God kveld. Først og fremst
vil jeg si takk til alle for bidrag til opprydningen.
Byen vår begynner endelig å ligne seg selv igjen.
Jeg er lei for at vi ikke fant båten.
Bedre enn å finne den med masten oppe.
-Strøm… -Det er fortsatt håp.
…nettet har fått stor skade.
I de kommende dagene vil vi oppleve hyppige strømbrudd.
De fleste av dere har deres egne aggregater, så bruk dem.
En annen god nyhet er at den kjente ingeniøren John Martin har ankommet.
Sammen med beredskapsgruppen
skal dr. Martin og kommunestyret få Cape Mercy på føttene igjen.
Tidsnok til at vi kan fortsette med vår eldste tradisjon, Redningsfestivalen.
Ja.
Har noen sett Henry?
Sjefen ser ikke glad ut.
Hvem er det?
Politisjefen. Faren til Lauren.
Som dere vet, er en av våre kjære døtre, Lauren Rose, fortsatt savnet.
Som borgermester kan jeg forsikre dere om at redningsinnsatsen vil fortsette til…
Som borgermester kan jeg forsikre dere om at redningsinnsatsen vil fortsette…
Forsiktig, Henry!
Før henne inn!
Masten…
Masten er oppe!
Tekst: Therese Murberg