Jeg tror, jeg har fundet problemet.
Datoen, hvor grunden blev skænket, passer ikke.
-Passer ikke? -Ja.
Kaptajn Nathaniel Mass fik skænket 120 hektar i november 1721.
Men…
…kaptajn Mass var i England på det tidspunkt.
Han kom ikke tilbage til kolonierne før 1723.
Han kunne ikke have hjulpet med at bosætte i regionen,
indtil to år efter han fik grunden skænket!
Fik grunden skænket.
Netop, for han var her ikke engang.
Jeg kan ikke takke dig nok, Taylor. Nu er den sidste brik på plads.
Nu kan jeg gå videre med min bog. Jeg må ringe til mit forlag.
Jeg er glad for at hjælpe, dr. Sadler. Jeg elsker at grave historie op.
Husk at sende mig en bog, når den er færdig.
Øjeblik.
Det er, som om du har en sjette sans.
Der er stadig ting, man ikke kan finde på internettet.
Kan du tale et øjeblik? Fik du min besked?
Ja. Jeg kan ikke tro det.
Hvorfor skærer de sådan i vores biblioteks budget?
Rådhuset afhænger af støtte til vores budget.
Når den støtte er udtørret, har rådhuset intet valg.
Og uden den støtte…
Har du ikke råd til at have en forskningsbibliotekar ansat.
Jeg beklager, Taylor.
Jeg leder allerede efter anden støtte.
Vi vil savne dig meget.
Ikke så meget, som jeg vil savne dig, Linda.
Linda leder efter finansiering, men det kunne tage måneder.
Jeg har ringet overalt, men ingen hyrer.
-Det skal nok gå, søs. -Tror du? Det var mit drømmejob, Craig.
Det ved jeg, og du var dygtig.
Tro mig, du får et andet job, før du ved af det.
Hvad gør jeg indtil da?
Ved du hvad? Jeg har en god idé.
Du kunne tage herned på besøg.
Christine og jeg har masser af plads. Du har aldrig set Forest Ridge,
og det er en rar forandring fra storbyen.
Det lyder dejligt, men jeg er nødt til at finde et andet job.
Du kan søge videre, mens du er hernede.
Og Zoe vil juble over at være lidt sammen med sin tante.
Jeg savner hende godt nok.
Så hvad holder dig tilbage?
Jeg vil tænke over det.
VELKOMMEN TIL MONTANA
Undskyld ventetiden, Ray. Jeg måtte hjælpe far.
Jeg kan stadig ikke tro, du voksede op på en ranch i Montana.
Min familie i Forest Ridge går langt tilbage.
Min tipoldefar ryddede terrænet til den ranch.
Det sagde du, ham og Daniel Boone.
Der er så langt fra at pløje
til at lede et tech-firma i Silicon Valley.
Åh, min mobil.
Du må elske det her sted, ikke?
Hver gang jeg kommer her, er det som at gå tilbage i tiden.
Derfor koster det så meget at få det ind i det 21. århundrede.
Har du set godt på den eltavle?
Talte du med Lyle Lindquist om el-fornyelse?
Ja. Din kammerats tilbud er lidt for dyrt.
Jeg ville nok ikke kalde ham kammerat, men…
Han sagde, I gik i skole sammen.
Han siges at være en god elektriker.
Og jeg er din forretningsfører, okay?
Jeg sætter pris på dit passionsprojekt,
men det er mit job at overvåge bundlinjen.
Jeg ved det, Ray,
det er bare fornuftigt at hyre så mange lokale som muligt.
Ikke hvis det vælter budgettet.
Ok, du har ret. Lad os få nogle flere tilbud.
En ting til, før jeg kører.
Ikke alle er begejstrede over at gøre
Graff Hotel til en luksuriøs turistattraktion.
Jeg var bekymret over det her.
OFFENTLIGT MØDE Forest Ridge forsamlingshus
Det kunne komme hele byen til gode. Hvorfor ville nogen stoppe det?
Det kan du få at vide under mødet.
Øjeblik, hvad?
En af os er nødt til at være der.
Du er den lokale succes-dreng.
Lyder godt, ikke? Jeg ringer!
Hej far.
Halløj.
Jeg ville lave frokost. Vil du spise med?
Ja tak. Lad mig give dig en hånd.
Jeg skal ind til Helena til nogle møder.
Jeg er tilbage i morgen.
Der skulle være en storm på vej. Fem centimeter sne.
Far, det er oktober.
Bladene er kun lige ved at skifte. Der kommer ikke sne.
Det ville ikke være første gang, vi blev overrasket.
Der er frostvarsel. Hold øje med vejen. Der kunne blive glat.
Det skal nok gå.
Efter så lang tid i Californien er du måske ikke mere vant til glatføre.
Jeg skal nok klare det, okay. Jeg lover. Hør, lad mig spørge dig om noget.
Ved du noget om det her bymøde i morgen aften?
-Det om hotellet? -Ja. Hvorfor sagde du det ikke til mig?
Jeg troede, du vidste det. Du voksede jo op her, Joel.
Du ved, når folk har noget på hjerte, er de ikke bange for at sige noget.
Ja, det ved jeg.
Så hvad er det mere præcist, de har på hjerte?
De ser dig næsten aldrig her mere.
Og så dukker du op og siger, at du vil gøre
et af byens ældste hoteller til en slags smart resort.
Det er ikke et resort.
Det er…
…en destination.
Se? Der har du det. "Destination".
Hvad betyder det overhovedet?
Så du mener, jeg har en slags PR-problem?
Jeg mener, at du er nødt til at være åben, hvis du vil overbevise folk.
Hvorfor tager du ikke min pickup?
Din gokart er ikke meget bevendt, hvis vi får dårligt vejr.
Okay, far.
Ved du hvad?
Jeg giver dig nøglerne. Så kan du tage en tur i den rappe lille sag.
Det er okay. Det er bare lidt is.
Okay.
Åh nej…
Godt gået.
Okay…
Altså!
Som om dagen ikke var slem nok i forvejen.
Hallo?
Åh, hej, gudskelov.
-Er du uskadt? -Ja, det tror jeg.
Jeg tror, jeg kørte over noget is,
og troede, jeg ville fryse herude.
Ja.
Tak, fordi du stoppede.
Har du tabt noget?
Åh, der er den!
Yes!
Du kan vel ikke få et signal herude?
Nej, ikke herude.
Men jeg kan give dig et lift, hvis du vil.
Men du kender mig ikke, så jeg gør det på denne måde.
Jeg skriver min nummerplade ned, som du kan se, og min adresse…
…tag det, og læg det i forruden,
og hvis nogen leder efter dig, ved de, hvor de kan finde dig.
Det er meget hensynsfuldt af dig. Tak.
Nemt. Så før jeg gør det her, hvor skal du hen?
Jeg skal til en lille by, der hedder Forest Ridge.
Den kender jeg godt. Kom med, lad os komme væk fra kulden.
Sikken en dag!
Det kan jeg se. Kom.
Jeg hedder for resten Taylor.
Introduktioner.
Det havde jeg glemt. Joel.
-Glæder mig at møde dig. -Glæder mig at møde dig.
Så hvad bringer dig til Forest Ridge?
Min storebror bor her med sin familie.
Jeg har aldrig været her før.
Jeg er måske lidt partisk, for jeg stammer herfra, men…
…der er ikke noget bedre sted.
Og jeg har været mange steder, så…
-Du vil sikkert kunne lide det. -Ja.
Det håber jeg.
-Kan jeg give dig en hånd? -Nej, jeg klarer det.
-Du har allerede hjulpet så meget. -All right.
Det var en stor fornøjelse at møde dig, Taylor.
Ja, og også dig.
Tak, fordi du, sådan, reddede mig.
Ja, nej, det var en fornøjelse. Vi burde gøre det igen. Meget snart.
Ja, så fornøjeligt. Eller ikke. Okay, tak.
Håber at se dig igen.
Ja, hvorfor ikke?
All right.
Hej?
Hej, der er hun!
-Craig, hej! Det er så rart at se dig! -Og også rart at se dig.
Vejret bekymrede os. Godt, du klarede det
Ja, mere eller mindre.
Tante Taylor!
Ih, du store, Zoe!
Du er blevet så stor!
Hej Christine. Tak, fordi du giver mig husly.
-Selv tak. -Dit hus er så smukt.
Tak. Det er godt, vi kunne få dig til Forest Ridge.
Ja, det er så rar en forandring fra at tage til Seattle hele tiden, ikke?
Ja, jeg klarede det! Fire år senere, og her er jeg!
-Lad mig tage frakken. -Det er rart, du er her nu.
-Jeg lavede en tegning til dig! -Virkelig?
Gå ind efter den, min skat.
Hun har arbejdet på den hele formiddagen. Hun er spændt på at vise dig den.
-Hvordan gik turen? -Den var meget
oplivende.
Min bil står faktisk i grøften lige nu,
men en venlig fremmed gav mig et lift og satte mig af.
-Hvorfor ringede du ikke? -Der var intet signal.
-Okay. -Var du bange?
Jeg frøs, men jeg er her nu og kunne ikke være gladere.
-Værsgo. -Er den til mig?
-Ja. -Øjeblik, er det mig?
-Den er meget imponerende. -Hun er meget dygtig.
-Tak skal du have. -Selv tak.
Vi du ringe efter en kranvogn i morgen?
-Ja, selvfølgelig. -Ok.
Aftensmaden er snart klar. Vil du ikke pakke ud?
-Ok. -Jeg viser dig dit værelse!
Ja tak! Jah!
-Hej! -Hej!
-Nu skal du høre. -Hvad?
Jeg har en overraskelse.
Har du? Tak!
Selv tak.
Øjeblik, hvor…
-Hvor lagde jeg den? -Lagde hvad?
Min mobil. Jeg må have glemt den i bilen.
Den får jeg i morgen, for lige nu skal jeg læse op for dig.
Jeg kan godt lide denne her.
Det er en rigtig god idé.
All right.
-Jeg troede, du havde det godt med Danny. -Ja. Han er rar, bortset fra…
Bortset fra?
Jeg ved ikke. Jeg bor i Seattle og møder hele tiden de her tech-typer.
De er alle ens, har en startup, skarpe hjerner, søde på en akavet måde,
de regner med at overtage verden og blive millionærer før 30 år.
Det lyder ikke så dårligt.
Nej, bortset fra at de eneste bøger, de læser,
er på bittesmå skærme.
Men måske har de ret.
Ret angående hvad?
At uanset hvor meget jeg elsker mit job, er biblioteker forældede.
Ikke så længe du har nogen indflydelse, vel?
Har jeg fortalt dig, at min lillesøster
ikke ville date en fyr i gymnasiet,
hvis han ikke kunne nævne alle tre Brontë-søstre?
Nej, det passer ikke.
To ud af tre var okay.
-Det er bedre. -Åh ja, meget bedre.
Jeg må løbe. Kys.
Jeg ringer efter kranvognen
-fra arbejde, okay? -Okay, tak.
Og kommer du ikke hen til Graff senere?
-Okay, det gør jeg. -Godt. Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig også. Hav en god dag.
Ved du hvad, et eller andet sted
er der en fyr, der holder af din lidenskab for bøger.
Zoe, kom, afsted!
Hvordan går det?
-Udmærket. -Fint.
Dem i 401 ringede ned. Hanen lækker.
Okay, jeg ser på det.
Ja, og…
Joel Sheenan og den anden fyr er i kontoret.
De ser vist på nogle flere tilbud.
Fint. Tid til at gøre Graff
til Montanas nyeste fancy underholdningssted.
Ja, det er det vel.
Du kommer til mødet i aften, ikke?
Ja, det er klart. Men hvis de folk får fat i de tilladelser…
vil vi ikke kunne genkende stedet.
Hvilket rum var det?
-Rum 401. -Rum 401.
-Tak. -Okay.
-Jeg er glad for at se dig! -Du må være Taylor.
-Hej. -Alt fungerer.
Prøv at starte den og lade den køre lidt.
Okay, ja, det gør jeg. Hvad koster det?
Det er betalt.
Hvad, virkelig?
Craig behøvede ikke betale.
Ham, der betalte, hed faktisk Joel Sheenan.
-Vent, hvad? -Alt er i orden.
-Hav en god dag. -Tak, i lige måde!
Okay…
Leder du efter noget?
Aha. Den var i din bil.
Jeg tror, der er en lille mulighed for, at du måske
tabte denne i bagagerummet.
Det er ikke så godt, at jeg taber min mobil to gange samme dag.
Hvis det kan lette dig,
jeg glemte engang, hvad jeg havde gjort af en stor ko.
Det var lidt pinligt.
Men jeg fandt den. Altså til sidst.
Så den slags kan ske.
-Det er rart at vide. -Ja.
-Hvad blev der af din pickup? -Nåja.
Øh, jeg har det med at skifte bil en gang imellem, og…
Hvad synes du?
Jeg ved ikke rigtigt. Du ligner mere en pickup-type.
Gør jeg?
Du fortalte mig jo lige en historie om en ko.
Den er sand.
Den kan vist ikke være bagi.
Den er rummeligere, end man skulle tro.
Hør her, jeg er glad for, at du tilkaldte en kranvogn,
men jeg kan ikke lade dig betale den.
Nej, det er klart. Slet ikke. Jeg ville aldrig drømme om det.
Vi er lige mødtes. Det er lidt hurtigt.
Men det, jeg vil gøre,
er at skrive mit nummer her og give dig det.
Hvad du så gør med det, er op til dig,
men jeg håber måske en lille smule, at du ringer,
og at vi måske kunne tage en kop kaffe,
og så kan du gengælde tjenesten.
Hvad synes du?
Det er en aftale.
Okay, all right.
All right.
-Vi ses. -Vi ses.
HØSTBAL
Et høstbal?
Det ville være godt at få det klar.
-Helt sikkert. -Hej, se, hvem der er dukket op!
Taylor, hils på Samantha Wilde.
-Min søster Taylor. -Glæder mig at møde dig.
Samme her.
Sam styrer receptionen og sørger for, at alle er glade og tilfredse.
-Hvad synes du om vores by indtil nu? -Den er virkelig skøn.
Jeg hører, I snart har noget stort på vej.
Ja, efterårets høstbal næste uge. Der brillerer vi virkelig.
-Et bal? Det lyder ekstravagant. -Det plejede det at være.
Det er mere uformelt nu. Fornøjeligt for hele byen.
Undskyld mig.
Jeg ringede om din bil her til morgen,
og de sagde, det allerede var klaret.
-Goddag. -Ja, min venlige fremmede
-var på banen igen. -Har den venlige fremmede et navn?
Jeg kender det ansigt. Du laver ikke numre med mig.
Okay, gør det på din måde.
Så hvad synes du om stedet?
Det er virkelig dejligt.
-Det er som at gå tilbage i tiden. -Ja.
Det er over 100 år gammelt, og alt i alt kunne det holde 100 mere.
Hvis vi kan undgå, at det bliver raseret.
-Hvad mener du? -Der er nogle entreprenører.
De siger, de kan få flere penge til byen
ved at tiltrække firmaer, turister og andet.
Vi skal bare gøre dette til en smart ny resort.
Jeg kan godt lide det, som det er.
Det er det, jeg vil sige til byrådet i aften på mødet.
-Nåja, jeg så løbesedlen i dit hus. -Ja.
Du skulle tage med. Jeg kan bruge al den hjælp, jeg kan få.
Okay, ja. All right.
Fint. Lad mig vise dig rundt.
-Gerne. -Jeg har en ekstra sandwich, hvis du vil.
Forest Ridge OFFENTLIGT BIBLIOTEK
De største kærlighedshistorier nogensinde
Stormfulde højder
En af mine yndlingsbøger.
Også min.
Jeg er Joyce Calvin, bibliotekaren her.
Taylor Harris. Glæder mig at møde dig.
Harris. Du må være Zoes tante.
Hvordan vidste du det?
Zoe taler altid om, at hendes tante også er bibliotekar.
Hun var meget spændt på dit besøg.
Ikke så spændt, som jeg var på at se hende.
Skal jeg ikke give dig et kort, så du kan låne den der?
Det er pænt af dig, men jeg må have læst den
ti gange, og jeg ved ikke, hvor længe jeg bliver her, så…
Men du er her. Betragt det som at besøge en gammel ven.
-Det kan jeg lide. Tak. -Okay.
Sagen er, hvorfor sige noget som helst?
Hør her, gå bare til mødet, smil pænt, og lad dem få sagt tingene.
Tak. Hvad?
Det er vigtigere end det. Jeg vil bare
have, at alle ved, vi er på samme hold.
Pyt nu med det. Når de turistpenge vælter ind,
bliver de alle din bedste ven.
-Tak. -Det bliver ikke de første to måneder.
Indtil da vil jeg gerne have hele byen med.
All right, du vil holde en tale, ikke?
Fortæl alle, at du glæder dig til at gå
til høstballet. Det er alligevel det eneste, de vil snakke om.
Tak.
Ja, det betyder altså meget her.
Okay.
Bedre idé.
Find en date, og gå til ballet.
Hvem kan være gal på dig, når du danser rundt?
Ray, jeg skal ikke danse rundt på ballet
eller på anden måde.
Men der er noget, du skal… Hvor skal du hen?
Jeg … vi ses tilbage på hotellet. Der er lige noget.
Joel!
Taylor, hej!
Hej! Hvad laver du her?
Øh, jeg havde noget forretningshalløj…
Hvordan behandler byen dig så? Får du set dig omkring?
Ja, det gør jeg.
Jeg var inde på biblioteket og få et lånerkort.
Åh, det er et godt valg, selvom jeg altid mere har været en Charlotte-fan.
-Charlotte? -Charlotte Brontë.
I stedet for Emily.
Du ved, Jane Eyre.
Okay, men vi kan ikke overse deres yndlingssøster.
Og hvordan kunne vi nogensinde glemme Anne? Åh, jeg elsker Anne.
Du er fuld af overraskelser, er du ikke?
Joel!
Er det dit forretningshalløj?
Ja, jeg er nødt til at løbe. Beklager.
Jeg ringer til dig om den kaffe.
Jeg glæder mig til det.
Hej!
FOREST RIDGE FORSAMLINGSHUS
GRAFF UNDERHOLDNINGSKOMPLEKS AFTALE OM LOKALE FORDELE
All right, alle sammen, fald til ro.
Som I ved, er vi her for at høre borgernes kommentarer
om en tilladelse til den foreslåede renovering af Graff Hotel.
Craig Harris har bedt om at lægge ud.
Ja.
Tak, Phyllis. Jeg vil bare sige, at, tja,
jeg har arbejdet på Graff i fire år.
Jeg tror, det betyder, at jeg kender det så godt som alle andre.
Jeg voksede ikke op her, modsat mange af jer.
Da min kone, Christine, viste mig sin hjemby,
kan jeg trygt sige, at jeg blev betaget.
Også af min kone.
Senere forelskede jeg mig i Forest Ridge
og alt ved byen, især Graff Hotel.
Det er en del af vores historie i byen,
og jeg synes, det skal bevares
og påskønnes, og jeg synes ikke, det skal ofres for en hurtig profit.
Tak.
Tak, Craig. Jeg giver ordet frit nu.
-Hvem er den næste? -Undskyld, jeg vil godt sige noget.
Godaften, mine damer og herrer. Mit navn er Joel Sheenan.
Jeg er grunden til, vi er samlet.
For mit firma købte Graff Hotel.
Og med denne tilladelse vil vi lave nogle store forandringer.
Min familie har dybe rødder her i Forest Ridge,
så jeg gør det her, fordi jeg elsker byen.
Jeg har set byer som vores vokse og blomstre
ved at tiltrække besøgende hvert år.
Det er målet.
For det, de forstod,
var, at uanset hvor vigtig deres historie er, så kan de ikke lade den bremse dem.
De skal ind i det 21. århundrede.
De er nødt til at planlægge fremtiden, og det er vi også.
Vores planer for Graff Hotel vil være gavnlige for byen.
Det er derfor, vi har brug for, at byrådet godkender tilladelsen.
Kun sådan kan vi tage det næste skridt frem og forberede os på fremtiden.
For vores historie skal ikke bremse os.
Mit navn er altså Joel Sheenan, og jeg takker for jeres tid.
Jeg har et spørgsmål.
Okay.
Er Graff Hotel ikke 100 år gammelt?
Så det betyder, at det kan fredes.
For fredning siger staten Montana, at vi skal bevise,
at en væsentlig historisk begivenhed omkring bygningen fandt sted.
Det er netop rigtigt, tak, Phyllis. Og ifølge vores undersøgelser
er det ikke tilfældet for Graff Hotel.
Hvem undersøgte det?
Jeg hyrede nogle meget velrenommerede eksperter til at undersøge det.
Du mener, at dit firma hyrede folk
til at undersøge fredningsstatus for en bygning, du vil ombygge?
Sådan kan man godt sige det.
Så hvis vi finder ud af, at en væsentlig begivenhed,
fandt sted på Graff, så vil hotellet blive bevaret?
I henhold til staten Montana, ja.
Måske er hr. Sheenans opfattelse af væsentlig
faktisk kun i hans egen interesse.
-Okay, hør her, det er lidt langt ude… -Phyllis?
Måske kunne vi tage tid til at undersøge det,
før byrådet træffer en endelig afgørelse.
All right, vi gør følgende.
Vi ser på det i en uge,
og så mødes vi igen og hører, hvad folk har at sige.
Nogen indsigelser?
Godt. Mødet er hævet.
Det er en katastrofe.
-Du gjorde det! -Jeg fik bare sat det i gang.
Vi må stadig finde bevis.
Ja, men det her er lige dit speciale. Hvad siger du?
Vil du hjælpe os med det?
Ja, helt klart.
Fint.
Du gjorde virkelig indtryk i aftes.
Alle taler om det.
Jeg var overrasket over, hvordan du gik løs på Joel Sheenan.
Ja, men han var også udspekuleret.
Husker du den venlige fremmede, jeg nævnte?
-Hvad, var det Joel? -Ja.
Craig må ikke få det at vide,
for han er ikke lige hans yndlingsperson lige nu.
Det passer.
Men han virker så flink og ligetil. Jeg…
Jeg faldt for historien om, at han voksede op her.
Det var ikke en historie. Jeg gik i skole med Joel.
-Gjorde du? -Ja. Og han fik gode resultater.
Udmærkelser, afgangstale … men han brystede sig aldrig med det,
så ingen af os vidste, hvor god han var, før han fik et universitets-stipendium.
Okay, jeg forstår ikke. Hvordan fik han penge til at købe hotellet?
Efter uni troede vi, han ville komme tilbage til ranchen og arbejde,
men han blev hyret af et eller andet tech-firma i Californien.
En tech-fyr mere.
Han blev der, indtil hans aktier var overdraget,
og sådan fik han en startup i gang.
-Har han sit eget firma? -Ja.
Hjalp med at udvikle et par apps, som fik meget opmærksomhed.
Så han ser ud til at klare sig rigtig godt.
Men der er noget, jeg ikke forstår.
Hvis han ikke bor her, hvorfor så købe hotellet?
Det undrer mig også,
men det undrer mig ikke, at han stoppede for at hjælpe dig forleden.
Hvad mener du?
Da Joel voksede op, var han altid den første til at hjælpe andre,
der havde brug for det, så hotellet kan være en måde at give noget til byen på.
Nej, for hvorfor ændre så meget, når det er uønsket.
Måske skulle du spørge ham, næste gang du ser ham.
Jeg kan ikke. Jeg lovede Craig at hjælpe ham,
og jeg kan ikke gøre det og hænge ud med Joel samtidig.
Og jeg er nødt til at fokusere. Jeg skal…
Jeg må finde et job.
Ja, okay, vi skal ikke have noget til at distrahere dig.
Hej far. Jeg tager ind til byen. Jeg er hjemme til middag.
Jeg hørte, mødet i går blev vældig interessant.
Åh, ja. Nyheder spredes hurtigt i Forest Ridge.
Vi er hurtigere end sociale medier. Hvad vil du gøre?
Ikke meget, jeg kan gøre, før vi får tilladelsen.
Jeg mener ikke tilladelsen.
Jeg mener dem, der har brug for at vide, at du handler i god tro.
Jeg sagde det. Jeg gjorde, hvad jeg kunne. Jeg vil hjælpe.
Som de ser på det,
så bliver en del af deres by og historie ændret for altid.
Intet viser, at der skete en væsentlig historisk begivenhed på Graff Hotel.
Bortset fra at jeg blev forelsket i din mor ved vores første høstbal.
Bortset fra det, naturligvis.
Men det er kernen i det hele, Joel. Ting, som folk husker.
Hvad de havde på, den sang, de først dansede til,
hvordan lyset skinnede på en særlig måde.
Jeg vil altid huske tapetet.
Tapetet?
I en gang på vej til balsalen.
Jeg husker, Hattie og jeg var på vej ind. Vi var…
Vi var bare et par børn klædt pænt på til et fint voksent bal.
Jeg bemærkede, at tapetfarven matchede hendes øjenfarve.
På det tidspunkt vidste jeg,
at vi ville danse ved det bal resten af livet.
Det har du aldrig fortalt mig.
Det har nok været i tankerne, nu hvor der snart er bal, og
fordi din mor og jeg aldrig sprang et bal over.
Indtil nu.
Jeg ved det. Jeg er ked af det, far. Jeg savner hende også.
Hvis du vil tale om historisk betydning…
så kig på det tapet.
Hurtigt spørgsmål.
Var jeg for direkte om min præference for Charlotte over Emily?
Jeg … hvad?
Jeg mener, det er sivet ind.
Jeg kan virkelig stå fast, når det handler om Brontë-søstrene.
Du var meget diplomatisk.
Så er jeg forvirret.
For indtil nu
troede jeg ikke, vi var uenige om … noget som helst.
Altså indtil det møde.
Da du standsede for at hjælpe mig,
troede jeg, du bare var en flink fyr fra provinsen,
som sikkert ser rigtig cool ud på en hest.
Helt ærligt, med den rigtige hest er det svært at se dårligt ud.
Jeg vidste ikke, at du har dit eget tech-firma,
kører i en smart bil og har råd til at købe og renovere gamle hoteller.
Okay, teknisk set er det ét hotel … det er nok ikke hovedsagen.
Nej, sagen er,
at du er noget andet, end du sagde.
Og du udelod noget vigtigt.
Der er bare det…
Sagen er, at når jeg fortæller nogen, hvad jeg laver, eller om min fond
eller taler om min samling af førsteudgaver eller kunst eller andet…
Øjeblik, samler du bøger?
Se, det er det, jeg taler om.
Kan du se det? Folk ser mig i et helt andet lys,
og så er det, som om der er en enorm elefant i rummet,
og jeg har en masse at gøre for at omgå den…
Okay, Joel, vent. Stop.
Der er noget, jeg ikke har sagt endnu.
Der er mange mennesker i byen, der elsker det gamle hotel.
Har du bemærket det?
En af dem er faktisk min bror.
Craig Harris.
Craig er din bror?
Ham, jeg besøger.
Det er derfor, du er i byen? Okay.
Så nu hvor jeg ved, hvem du er, og du ved, hvem jeg er, tror jeg…
Det er nok bedst, du bare sender mig regningen for kranvognen.
Så gætter jeg på … at du vil springe den kop kaffe over.
Jeg er ked af det.
Ja, det er jeg også.
Farvel.
Og vi nydesigner stueetagen til nye butikker og en restaurant.
I kan se på tegningerne, hvilke steder I foretrækker, og, øh…
Joel kan fortælle jer om det her.
Joel?
Øh, denne vej.
Mit yndlingssted…
er det, der kaldes den store balsal.
Øh…
Det er udsmykningsteamet for ballet.
Jeg sagde, de kunne starte. Skal I bruge rummet?
Nej … gå bare videre.
Vi gør noget andet.
I mellemtiden kan vi gå tilbage til mit kontor
og lade dem blive færdige, og så kan vi se på tegningerne.
Hvad synes I?
Vil du gå med dem, Ray?
Ja, naturligvis. Denne vej.
Det kommer til at se flot ud, Craig.
Farver. Lys.
Majs, altså.
-Det er bare… -Det er majs.
Jeg går hen til mit møde. Jeg skal have gjort noget arbejde.
Men jeg ville sige til dig … godt gået.
-Tak. -Glem det ikke. Som, altså…
Wow. Vi ses senere. Wow.
Så jeg er sikker på, at vi er enige om, at det her er en enestående chance.
Tak, fordi I kom. Jeg ringer til jer næste uge.
Er du okay?
Ja, jeg har det fint.
Hvad er der nu med tapetet?
Ja, jeg var bare … fascineret.
Hør her, du er nødt til at være med på vognen. Der er rygter.
Hvad taler du om?
Jeg taler om, at de lokale ikke er vilde med projektet.
Nogle af de mulige butikslejere har ringet.
De vil vide, om vi går videre.
Naturligvis gør vi.
Vi må sørge for, at dette ikke kører hen over os.
Måske er det ikke en dum idé, at du finder en date til gildet.
-Hør her. -Hey! Brug lidt charme.
Flirt lidt.
Jeg tager ikke en date til ballet for at få folk til at lide mig.
Jeg siger bare, vi er nødt til at gøre noget … vent.
Tænk over det. Der står meget på spil.
Hey.
Nyder du dit besøg hos Catherine og Heathcliff?
Meget.
Min deltidsbibliotekar flyttede til Denver for nylig,
og jeg leder efter en til at hjælpe, hvis du er interesseret.
Det ville være fantastisk, men jeg … jeg ved ikke, hvor længe jeg bliver her.
Men så længe du er her, kunne jeg bruge din hjælp.
Det er … det vil jeg meget gerne.
Fint. Kom i morgen, og lad os få dig i gang.
-All right. -Okay.
Tak.
Kan du hjælpe mig med at finde en bog?
Ser du, jeg er færdig med den her. Igen.
Jane Eyre. Det er imponerende.
Og jeg leder efter noget lidt anderledes.
Så hvem er bedre at spørge end en bibliotekar?
Jeg arbejder her ikke officielt endnu.
Så lad os gøre det uofficielt.
Jeg leder efter noget, der er lidt … mindre romantisk og mere ligetil.
Du ved, med folk, der ikke nødvendigvis hører sammen
men gerne vil tage en chance, selv hvis de har oddsene imod sig.
Den slutter måske ikke lykkeligt.
Der er kun én måde at finde ud af det på.
Lad mig vise dig rundt på hotellet i aften.
Hvorfor vil du gøre det?
Fordi, Taylor, jeg respekterer, at du støtter din bror.
Men jeg tror også, at hvis du lærer mig bedre at kende,
kan du selv afgøre, hvilken person jeg faktisk er.
Så … en rundvisning?
Bare en rundvisning. Ikke en date.
Kom nu.
Du er fjollet. Ja.
Okay.
Vi mødes kl. 19.
-I aften. -I aften.
Åh, og, øh … Romeo og Julie.
Romeo og Julie.
Hensigten er at ombygge og renovere stedet
men bevare det gamle hotels atmosfære.
Hvis det skal føles gammelt, hvorfor så ikke bevare det uændret?
Folk vil stadig have bekvemmeligheder, blot i en mere
nostalgisk indpakning, ikke?
Jeg er med på nostalgien.
Wow, det har vist været her længe.
Far husker det fra første gang, han tog mor med til ballet.
Plejede de at tage med?
Det gjorde de.
Hvert år.
Hun døde sidste år.
Det gør mig ondt.
Tak.
Første gang han var her, så han tapetet.
Hvordan det matchede min mors øjne.
Han vidste, han ville tilbringe resten af livet med hende.
Lyder så enkelt.
Med to mennesker, der bare … ved det.
Jeg tror, det er enkelt. Hvis det er de rigtige to mennesker.
Kom med. Her er det bedste.
Åh, hvad er det?
Jeg tænkte, du måske blev sulten.
Hører det med til din rundvisning?
Jeg kan altid bede dem fjerne det.
Det er i orden. Men det er stadig ikke en date.
Jeg sagde ikke, det var.
Deres frakke.
Tak.
-Efter dig. -Tak.
Galanteri er ikke dødt, det har bare været på ferie.
Indtil du mødte mig.
Craig og jeg voksede op i Seattle.
Takket være ham fik jeg mit første bibliotekarjob.
Virkelig?
Vi gik på gymnasiet, og den sommer
skulle vores lokalbibliotek bruge en frivillig.
Og jeg ville så gerne have jobbet.
Så Craig tog bussen hele vejen ind til centrum
for at tale med chefbibliotekaren,
og han sagde, at ingen elsker bøger så meget som mig,
og at han aldrig ville have åbnet en bog uden mig.
Han må have været meget overbevisende, for jeg fik jobbet, og
han har hjulpet mig lige siden.
Han lyder som en dejlig bror.
Det er han.
Og meget målbevidst, når han først vil noget.
Det ved jeg godt.
Craig tror, du gør alt det her for byen som en forretningsaftale.
Og hvad tror du?
Jeg tror, du ønsker at hjælpe byen…
…og at du har gode intentioner, men…
Men?
Hvorfor Graff? Hvorfor al den ekstra tid og penge?
Kan du ikke hjælpe byen med andet?
Da jeg voksede op, arbejdede min far og jeg på ranchen hele tiden.
Nogle gange camperede vi ude natten over.
Bare os to under stjernerne, og vi talte natten lang.
Det betød så meget.
Jeg plejede at ønske at have en tryllestav,
og at jeg kunne vifte med den
for at få disse stunder til at vare lidt længere.
Ved du hvad?
Lyder vidunderligt.
Sådan føler jeg om byen.
Og alle indbyggerne.
At hvis jeg bare kunne
vifte en tryllestav og gøre Forest Ridge til det, den var, da jeg voksede op…
Jeg…
Men jeg er ikke en troldmand. Jeg har ikke en tryllestav.
Tingene ændrer sig altid, Joel.
Du har ret.
Og alt, vi kan gøre, er at sørge for at ændre dem til det bedre.
Det er det eneste, jeg vil.
Jeg vil hjælpe min hjemby med at vokse
og bevare alt, hvad der gør den til noget særligt.
Som høstballet?
Hvad gør du?
Må jeg?
Nej.
Nej, jeg er ikke … jeg er ikke god til at danse.
Lad mig føre.
Jeg kan ikke tro, at jeg gør dette.
Det hele er i hofterne, baby.
Hvad mener du? Se, hvor god du er til at danse.
Du er en god dansepartner.
Det vil jeg ikke modsige. Det er sandt.
Hør her, Taylor, jeg tænkte på…
Du … og jeg…
Du milde, jeg…
Hvorfor føles det pludselig som i gymnasiet?
Fra hvad jeg har hørt, var du faktisk rigtig cool i gymnasiet.
Ja, det kan diskuteres.
Det ved jeg ikke.
Okay.
Vil du tage til ballet med mig?
Vent, mener du det?
Helt alvorligt.
Ups!
-Vent, Craig. -Nej, jeg øh…
Jeg så lys. Troede, nogen havde glemt at…
-Craig! -Undskyld.
Er du okay?
Jeg ved ikke.
Hey.
Hej.
Hør her, Craig, om i aften…
Du behøver ikke forklare.
Jeg vil gerne.
Da min bil kørte i grøften,
var det Joel, der standsede og hjalp mig.
Ja, det havde jeg gættet.
Han var flink, og vi kunne lide hinanden,
men jeg anede ikke, hvad du syntes om ham, før mødet.
Jeg burde nok have sagt, hvad jeg skulle i aften,
men jeg troede, at ved at tale med ham kunne jeg ændre hans mening.
Det bekymrer mig ikke, at du dansede med Joel.
Men måden du gik…
Jeg kan skille stedet ad og sætte det sammen igen.
Hvis Joel tromler sine planer igennem, har de ikke brug for mig mere.
Du mener, du ikke vil have noget job?
Det sagde han ikke, men det giver mening.
Når først hotellet er helt nyt og poleret, hvorfor så beholde mig?
Craig, jeg tror ikke, han er sådan.
Han er forretningsmand. Før eller siden lægger de tallene sammen.
Men du hørte byrådet.
Vi skal bare finde noget historisk af betydning.
-Tror du, det er muligt? -Der er mit job!
Jeg ved, hvad det betyder for dig, og jeg…
Jeg lover, at jeg ikke stopper, før jeg finder noget.
Inviterede han dig til ballet?
Jeg har ikke svaret ham endnu.
Du skulle gå med. Det er sjovt.
Man ved aldrig, det kunne blive det sidste.
Jeg ved, hvorfor du er her og forstår det udmærket.
Craig er din bror, og du vil hjælpe ham.
Du har ret, jeg ønsker at hjælpe ham.
Men jeg vil også gerne til høstbal.
Med dig.
Hov, vent…
-Vil du? -Ja, jeg vil.
Hvis det er okay, at jeg gør alt, hvad jeg kan,
for at redde Graff Hotel.
Okay.
Jeg må indrømme, at det er det mest usædvanlige forslag, jeg har fået.
Så hvad siger du?
Er det en date?
Hvad skal jeg sige?
Når bare du forstår…
Jeg gør det ikke lettere, bare fordi det er dig.
Jeg ville ikke vente andet.
Okay, så, det er en date.
En rigtig god en. Jeg glæder mig meget til den.
Den bedste måde at grave hotellets historie op på var fra lokale kilder.
Måske en førstehåndsberetning.
Ja, meget bedre end at søge på internettet.
Og siden du kender området så godt,
håber jeg, du kan give mig et fingerpeg.
-Jeg har måske en idé. -Fint.
I årenes løb har biblioteket samlet en slags arkiv over byens historie.
Aviser, fotos, breve og dagbøger.
-Hvad vil du gøre med alt det? -Planen var at scanne det
og få det online, men som du ser, er vi ikke kommet så langt.
Hvis du tror, det hjælper.
Det er nok et godt sted at starte.
Fint. Okay.
All right.
Wow!
Jeg troede, det kun var mig, der kom tidligt.
Jeg havde lidt tid, før biblioteket åbnede,
så jeg tænkte, jeg ville hjælpe med udsmykningen.
Det ser fint ud.
Vil du hjælpe?
Øh, nej, det er
alt for svært for mig.
Nej, det er det ikke. Kom nu. Det er let.
Jeg viser dig det. Sid ned.
Okay.
Du tager en af dem og bøjer ståltråden til et "J",
og så sætter du den lige herunder.
Bogstavet J?
Ja, eller som en lille løkke.
Jeg tror, jeg kunne ødelægge hele ballet helt alene.
Okay, nej, lad os…
Lim?
Lad os prøve den her.
Her, vi laver den her sammen.
Så du tager tråden og bøjer den sådan,
og så lader vi den blive her.
Hey, følg med.
Vil du med ud på ranchen i aften
til middag med min far og mig?
-Middag? -Ja.
Han er en god kok.
Jeg vil gerne vise dig rundt på ranchen, hvis du ikke har travlt.
Ja, det vil jeg gerne.
Hey.
Vinden skærer lige igennem en.
Åh, ja, det er intet.
Her er det kun rigtig koldt, hvis øjenvipperne fryser.
Spøg ikke med det.
Lad mig tage din frakke.
-Åh, tak. -Selv tak.
Taylor, velkommen.
-Hej, tak for invitationen. -Det er en fornøjelse.
Desværre må jeg springe middagen over.
En af kalvene holdt op med at drikke.
Jeg må ud og se, om jeg kan få den til at spise noget.
Nej, far, du var ude hele dagen.
Lad mig gå derud og prøve.
Du har en gæst.
Nej, det er vigtigt.
Jeg er ked af det. Vi må hellere gøre det en anden dag.
Det kunne tage et stykke tid.
Jeg vil gerne hjælpe, hvis jeg kan.
Er du sikker?
Du ved, at det bliver meget koldere derude?
Jeg tror, mine øjenvipper kan klare det.
All right, lad os gå derud.
Sker det tit?
Ja, der er altid et eller andet.
Enten er det for varmt, for koldt…
floden løber over, floden er udtørret.
Lyder som en masse sjov.
Ja, som at holde styr på en flok aber.
Er det derfor, du rejste væk?
For at komme væk fra … undskyld, det kommer nok ikke mig ved.
Nej…
Det er et godt spørgsmål.
Hvis jeg holder så meget af stedet, hvorfor så forlade det?
Ved du hvad,
uanset hvor meget jeg elsker Forest Ridge…
…føltes det, som om
det, jeg ville med livet, ikke var her.
Giver det mening?
Jeg vidste ikke, hvad det var,
men jeg vidste, at det var derude et sted,
og for at finde det måtte jeg forlade det sted, jeg holder af.
Fandt du det så? Det, du ledte efter?
Ikke endnu.
Jeg nærmer mig vist hele tiden.
All right. Her.
Kom her. Sådan.
Sådan. God pige.
Bliver hun okay?
Ja, hun bliver helt okay.
Har du det godt?
Ja.
Hey, den store skovhugger.
Jeg troede, du kom ind til byen.
Ja. Min far har 117 ting at gøre her.
Jeg ville give ham en hånd.
Har du læst dine beskeder for nylig?
Min mobil er indenfor. Hvad sker der?
Alan prøver at få fat i dig. Hele systemet crashede i morges.
-Hvad? -Jep.
-Har de brug for mig derinde? -Ved ikke endnu.
Lad os spørge Alan, når de er online.
Men du er nødt til at være her til byrådsmødet.
Ja. Og ballet.
Er det nu i din kalender?
Nåja, jeg besluttede at deltage.
Vent, med en rigtig date?
Ja, rent faktisk, Ray, med en rigtig date.
Din snu rad! Kan du se?
Det er det, jeg mener, ikke?
Hugge træ, gå til ballet.
Det er sådan, vi vil få folk overbevist. Øjeblik.
-Nej. -Vent. Stå stille.
Jeg burde tage et foto. Du og øksen til hjemmesiden.
-Nej, nej, nej. -Hvorfor?
Hør her, jeg ringer til Alan for at høre, om alt er i orden.
-Hej. -Åh, hej.
Hvor gammel er den der?
Jeg tror, Lincoln var præsident.
Og du holder den mirakuløst kørende.
Ja, mod alle odds.
-Hvad får dig herned? -Sam sagde, du var hernede.
Jeg tog Zoe med fra biblioteket.
Hun hjælper med udsmykningen.
Jeg er næsten færdig her. Jeg strammer den lige, og færdig.
Godt. All right. Hvordan går undersøgelserne?
Godt.
Altså de går fremad.
Der er stadig et par dage til mødet. Jeg håber, jeg finder noget.
Hey, øh … undskyld, jeg involverede dig i alt det her.
Hvad mener du?
Det er bare…
Jeg mener, hvad er det, vi klynger os til?
Du ved? Nogle gamle historier og gode minder. Det er…
Det er all right.
Okay, det er også vigtige ting.
Det ved jeg. Det er bare…
Du hørte, hvad Joel sagde.
Han kan være overbevisende, når han vil noget.
Ja, men det kan jeg også.
Ja, det ved jeg godt.
Hvad er der derinde?
Det er stuepigernes gamle rum.
Boede folk på hotellet?
Ja, i gamle dage var de til rådighed hele døgnet.
Ledelsen ville have dem tæt på, så de logerede dem her.
-Må jeg se mig omkring? -Gør bare det.
Tak!
Lad være med at få problemer.
Vent, hvad…
Fru Mary Katherine Donnelly
Fandt du noget interessant?
Måske.
Brevene er stilet til Katherine Donnelly, c/o hotellet.
Det må være hende.
Hun indvandrede fra Dublin og krydsede landet til Montana.
Arbejdede hun på Graff?
Ser ud til, at hun var stuepige næsten fra starten.
Hvad gjorde hun siden?
Ved ikke. Hun må have rejst videre. Men…
…hun efterlod disse.
Måske kan vi…
Joyce, har du et forstørrelsesglas?
Ja, det har jeg.
Fint.
Værsgo.
Kan du se den kvinde til højre?
Det er nok Mary Katherine, men lad os tjekke det.
Ham i midten forrest, hvem ligner han?
Wow!
Ikke?
Er det…
Det ligner ham godt.
Ih, du milde…
Præsident Theodore Roosevelt.
Hold da op…
Theodore Roosevelt var præsident fra 1901 til 1909.
Dengang rejste han rundt i hele landet som præsident.
Jeg kan bare intet finde, der nævner, at han har været her.
Måske kom han bare igennem.
Men hvad hvis han var her officielt?
Det ville nok være et stykke historie værd at bevare.
Sammen med hotellet, hvor det skete!
Hvordan finder vi ud af det?
Nu vi kender tidsrummet, kan vi indskrænke datoerne.
Okay, så er vi lige vidt.
Det er vores bedste chance.
Så lad os komme i gang!
Hej, Alan.
Ja, hvad sker der?
All right. Ja, nej, hold mig ajour.
Okay. All right, tak.
Hvad så?
Han fandt det i tide, men vi blev hacket.
Lad mig ringe til ham og få styr på det. Forhåbentlig ikke alvorligt.
All right. Vi ses derinde.
All right, cool.
-Hej. -Hej.
Undskyld, jeg ikke ringede tidligere.
Jeg har … jeg har slukket brande overalt i dag.
Det er okay. Der er også gang i tingene her.
-Hvordan har vores sultne kalv det? -Meget bedre, tak, fordi du spurgte.
Hun bad mig faktisk invitere dig herhen,
så hun selv kunne sige tak for din hjælp.
Gjorde hun det?
Hør her, jeg ved, det er
med meget kort varsel, men…
…hvad siger du til middag i aften i stedet?
Jeg lover, intet halløj med kvæg denne gang.
Lyder godt. Vi ses i aften.
Vi ses i aften.
Tak. Det var lækkert.
Jeg lærte at lave mad på et lejrbål.
Det er en gammel tradition i familien.
En tradition overbragt fra generation til generation?
Det er svært at sige. Han er ikke meget ude i det fri mere.
Ja, det burde fortælle dig noget.
Joel siger, I tager til høstbal sammen.
Jeg glæder mig til det.
Har han sagt, at det bal er en anden tradition i familien?
Missede aldrig et.
Heller ikke Joel, da han voksede op.
Du skulle have set den lille purk i jakkesæt.
Jeg har vist nogle fotos et sted.
Hej, du har ikke… Hun vil ikke se nogen fotos.
-Det vil jeg gerne. -Måske senere.
Han var så genert.
Han havde ikke mod til at byde en pige up, så han bød sin mor op.
Du gode.
Sådan lærte han at danse så godt.
Det er så sødt.
Men han har ikke været tilbage til ballet siden … hvornår?
Siden du tog på universitet?
Øh, ja.
Han mødte vel ikke nogen, han havde lyst til at tage med før nu.
Du er meget diskret, far. Meget diskret.
Hvem af dem er din mor?
Hende i midten.
Hun er smuk.
Aldrig smukkere end til høstballet.
Og den hårdtarbejdende fyr er Timothy Patrick Sheenan,
min oldefar.
Det er det eneste foto, vi har med ham.
-Hvor er det taget? -Lige her.
Han byggede den hytte, før Montana var en stat.
Ryddede grunden til ranchen, blev gift, fik en familie.
Og Sheenan-familien har været her lige siden.
Der er noget ved fotoet.
Hvad mener du?
Jeg ved det ikke. Jeg kan ikke sætte fingeren på det.
Hvorfor er der intet online
om hans rejse til Forest Ridge?
Han var præsident. Skulle der ikke være en fortegnelse?
Måske vidste de ikke, han var her.
Okay. Teddy Roosevelt undgik alles opmærksomhed
og kom til Forest Ridge.
Hvis nogen kan komme til bunds i dette, er det dig.
Jeg vidste, der var noget ved det foto.
Hvad?
Der er 60 cm sne på jorden. Der må have været frost,
og ingen har frakke på, heller ikke Roosevelt.
Ja, du har ret.
Da jeg så sneen, troede jeg, det var vinter, men se på træerne.
De har blade på.
Ja, så det må være taget om foråret.
Der er nogle gange en usædvanlig snestorm på den årstid.
Så måske vidste Roosevelt det ikke og regnede ikke med sne.
Men der må være en grund til, at han var i Montana.
Hvordan finder vi den?
Min veninde Caitlin arbejder i nationalarkivet i Washington, DC.
Jeg e-mailede hende fotoet. Hun vil gå arkiverne igennem
for at finde alle præsidentens rejser fra dengang.
Kan hun finde ud af det før byrådsmødet?
Vi krydser fingre. Hun vil svare hurtigst muligt.
Men det ser lovende ud.
Indtil da, for ikke bare at sidde og vente,
vil jeg hjælpe med udsmykningen.
Hvad kan jeg gøre?
Kan du tage de sidste opsatser ind fra receptionen?
Gerne.
Hvert år har de lokale et stort høstbal her på hotellet.
Det er meget fornøjeligt.
RAY: Vil du høre om engagement?
Joel er så besluttet på at overbevise sin gamle hjemby
for at få tilladelsen igennem,
at han gik ud og fandt en date til ballet.
Misforstå mig ikke. Hun ser ud til at være sød,
men det er ikke bare en tilfældig date.
Hendes bror er den førende opposition.
Så hvis jeg kender Joel ret, er tilladelsen sikret.
Sikken en dejlig overraskelse! Jeg var netop færdig med at hilse på vores pige.
Jeg kørte hele vejen herud
for at sige direkte til dig, at jeg ikke tager til bal med dig.
Find en anden til at overbevise din hjemby.
Hvad taler du om?
Jeg var der. Jeg hørte det hele.
Alt det, som Ray sagde til de fyre om den virkelige grund til, at du spurgte mig?
Nej, Taylor. Du forstår ikke. Det var…
Du har ret. Jeg forstår ikke.
Jeg forstår ikke, hvordan den fyr, jeg begynder at synes om, ikke er reel.
Du er ikke den, jeg troede.
Du sagde, du ikke var sikker på, du nogensinde ville finde, hvad du søgte.
Det ser ud til, at du lige fandt det.
Taylor!
Sagde Ray de ting?
Du sagde ikke noget?
Nej, far, det gjorde jeg ikke.
Jeg sagde ikke noget. Jeg var til møde.
Det var ikke rette tid og sted.
Nogle ting er mere værd end penge.
Jeg troede, du vidste det.
-Hej. -Hej.
Christine sagde, hvad der skete med Joel i dag.
Jeg er ked af det.
Ja. Du havde ret. Bare en forretningsaftale mere.
Jeg ville ikke have ret denne gang.
Hvad?
Da Joel kørte dig ind til byen, vidste jeg, hvad du syntes om ham.
Og en del af mig håbede, at uanset
hvad du så i ham, ville det være den, han er.
Ja, også mig.
Men hør, byrådsmødet er i aften,
og på en eller anden måde vil det blive afgjort.
Og når det er slut, vil jeg have dig til at love mig noget.
Det kommer an på, hvad løftet er.
Okay, jeg vil have dig til at love,
at du går til ballet med Christine og mig.
-Craig… -Kom bare og se, hvad det handler om.
Kom til ballet og se, hvor meget byen betyder for os alle.
Okay, fint, jeg går med.
Okay, fint, vi får dig med.
-Vi ses om lidt. -Vi ses om lidt.
Du har styr på det, Joel
Giv dem et stort smil, og mind dem om, hvor glimrende det bliver.
All right?
Ok, ja.
Du milde! Det er min ven Caitlin på arkivet!
Jeg skal på biblioteket.
-Mødet starter snart. -Jeg ved det.
Det er ok, jeg er tilbage straks.
-Hvad mener du? Taylor. -Straks tilbage.
Du skal ikke bekymre dig.
Tak, Caitlin!
Tak, Teddy Roosevelt!
Til: Taylor Harris Hvor er du????
TRÆK DET UD Jeg skal bruge mere tid
All right, alle, lad os komme i gang.
KOM NU!!!
Vi skal høre folks mening om, hvorvidt Graff Hotel…
Træk det ud…
…kan fredes som et historisk mindesmærke.
Vejrkort for USA 1903
Når som helst Kom NU!!!
Craig? Er du klar? Craig?
-Hej. -Ja.
-Ja, jeg er klar. -Ja.
Så…
Er alt i orden?
Ja, jeg skal … jeg skal bare…
Den er lidt … jeg har styr på det.
Kom nu! Okay.
Ud over alle de sociale begivenheder, som vi…
…som vi afholder på Graff…
…som høstballet, som … ja, ikke?
Jeg ved, vi alle glæder os til høstballet.
-Helt bestemt. -Jeg er lige så sikker som dig.
-Afgjort. -Ja, så…
jeg mener også, det er relevant og meget vigtigt at
være meget opmærksom på de borgerlige fordele, som…
Har du et vigtigt punkt?
Ja. Jeg kommer til det. Beklager.
Okay.
Graff er gammelt.
Det er … den rigtige slags gammel, det er godt gammelt.
Vi har et fyr, som din bedstefar ikke kunne reparere…
Vil du … vi har gennemgået dette.
At være gammel kvalificerer ikke en bygning til fredning.
Hvis du ikke har noget nyt at tilføje,
må du lade andre komme til.
Jeg har et vigtigt punkt. Jeg er ved at… Jeg har flere punkter, og jeg er lige…
Det kan jeg måske hjælpe med.
Beklager, jeg er sent på den.
Okay.
Jeg tror, jeg har fundet bevis for,
at Graff Hotel fortjener at være et historisk mindesmærke.
-Gør det noget, hvis jeg… -Det er i orden.
Det er online.
Mary Katherine Donnelly arbejdede som stuepige på Graff Hotel
fra 1900 til 1903.
Vi ved ikke meget om hende, bortset fra nogle få breve,
som hun efterlod, da hun rejste videre.
Heldigvis efterlod hun også nogle fotos.
Navnlig ét var meget interessant.
I april 1903 blev Mary Katherine fotograferet
ved siden af præsident Theodore Roosevelt
foran Graff Hotel.
Var Teddy Roosevelt i Forest Ridge?
Det forår var han i Yellowstone National Park
for at lægge hjørnestenen til Roosevelt Arches,
som stadig står ved nordindgangen i dag.
Teddy elskede denne del af Vesten mere end noget andet,
så han besluttede at blive og se sig lidt mere omkring.
Hvad ingen ventede
var, at det ville blive det koldeste forår nogensinde registreret.
Der kom en usædvanlig snestorm,
som gav en meter sne, og Teddy og hele hans følge
sad fast lige uden for Forest Ridge.
Da de kom tilbage til byen,
tilbragte de tre nætter på Graff Hotel, indtil vejene var ryddet.
-Og har du bevis på alt det? -Det har jeg faktisk.
Lige her har jeg en af Roosevelts dagbøger.
Han førte dagbog det meste af livet, og i april 1903 skrev han:
"Sneet inde i en lille, rodet by, der hedder Forest Ridge."
"Boede på Graff Hotel. Bedste tre nætters søvn i årevis."
Men det var ikke bare Graff, der inspirerede ham.
Det var Forest Ridge.
Det var Montana. Det var
hele denne del af landet, dens indbyggere og kultur, der inspirerede ham,
mens han var sneet inde.
Så kort efter han kom tilbage til Washington,
besluttede han at underskrive loven om fortidsminder,
som gav ham og alle fremtidige præsidenter beføjelse til at bevare
vores skønne land,
så kommende generationer kunne glæde sig over alt det, han havde set.
Ved at frede Graff Hotel
hylder vi ikke bare Roosevelts arv,
vi hylder også den ånd, der gør denne by
og dette land til noget særligt.
Tak.
Tak, Taylor. Det var…
Godt, hvis vi ikke elskede vores by før, så gør vi det helt bestemt nu.
Men jeg tror, Joel Sheenan gerne vil have mulighed for at sige noget.
Jeg elsker denne by.
Det gør jeg.
Den er mit hjem.
Og min familie har været en stor del af Forest Ridge i fem generationer.
Fem generationer.
Det er utroligt.
Hvis de var her, tror jeg, mine oldeforældre,
Timothy og…
…Mary Katherine Sheenan…
De ville være stolte over at støtte byrådets beslutning, uanset hvad.
Tak.
Anmodningen om byggetilladelse er blevet henlagt
under behandling af vores officielle anmodning til staten Montana,
om at Graff Hotel fredes.
Du er tidligt oppe.
Det er på tide at tage tilbage.
Tak. Jeg har stadig et firma at drive.
Og det vil tage tid at ændre planerne for Graff.
Tror du, staten vil følge byen
og frede hotellet?
Det er svært at diskutere med Teddy Roosevelt.
Det, som Taylor fandt
om Mary Katherine, din oldemor…
…er også lidt af vores historie.
Høstballet er i aften.
Kunne du ikke vente en dag mere med at tage afsted?
Det kan jeg ikke, jeg…
Jeg er den sidste person, som nogen ønsker at se ved ballet.
Især Taylor.
Sagen er…
at jeg besluttede at gå med…
…som et minde om din mor.
Men det ville være mit første uden hende, og
jeg håbede, at du ville være der til at hjælpe mig igennem.
Okay.
Jeg bliver, far.
Men jeg drikker ikke det her. Det kan du ikke få mig til.
Det ligner jord.
-Wow, du ser skøn ud! -Tak.
-Babysitteren er her. -Fint. Jeg er næsten klar.
Ved du hvad?
Biblioteket i Seattle ringede, og de vil have mig tilbage.
Virkelig? Det er fantastisk!
Ja, ikke? Jeg skal starte næste uge.
Wow. Så hurtigt?
Efter alt hvad du gjorde for byen, troede jeg, du ville blive lidt.
Ja, du havde helt ret om Forest Ridge.
Det er et meget særligt sted, og jeg elsker det, men jeg…
Jeg kan ikke. Jeg må tilbage.
Okay. Så lad os gøre dette høstbal til et, du aldrig glemmer.
-Ja. -Perfekt. Se her.
Værsgo.
Den fuldender mit look.
Helt enig.
Taylor, Taylor, Taylor.
Jeg skylder dig en undskyldning.
Ray.
Joel sagde, du hørte, hvad jeg sagde til investorerne.
Undskyld.
Jeg blev opslugt af salgstalen.
Jeg overså, at det gik ud over dig og Joel.
Det var ikke din skyld. Joel kunne have sagt noget.
Det kan du tro, han gjorde. Så snart de folk var gået,
sagde han, det ikke var derfor, at han tog dig med til bal.
Virkelig?
Jeg havde ikke…
Det anede jeg ikke.
Nu hvor det er klaret, må jeg tilbage, men…
-Jeg ville ikke gå uden at sige det. -Tak.
Vent, hvor er Joel?
Sidst jeg talte med ham, sagde han, han skulle til Californien.
Tak.
Joel, hej, det er Taylor.
Hør her, jeg har lige talt med Ray, og han fortalte mig,
at du virkelig gerne ville til bal med mig,
og den del af dig, som jeg virkelig gerne ville tro på, var sand.
Ligesom du sagde, du var ved at finde,
hvad du ledte efter, derude et sted, så…
Jeg har også ledt…
og jeg ved, jeg har fundet det her med dig.
Men altså, jeg er stadig på Graff, og…
jeg vil vente på dig. Vær bare rar…
Vær rar ikke at tage afsted. Okay. Hej.
Du havde ret.
Forretning eller ej, så skulle jeg have sagt noget.
Du tog ikke afsted.
Wow, du ser skøn ud.
-Kom her. -Tak.
Jeg kunne ikke tage afsted uden at sige undskyld.
Tak.
Tak…
fordi du viste mig min oldemors ansigt
for første gang.
Jeg genkendte hendes navn fra vielsesattesten…
…men vi havde ikke noget foto af hende.
Indtil nu.
Hvis jeg vidste, hvem hun var, ville jeg have fortalt dig det.
At se dem på den måde…
Jeg tænkte over, hvordan det var for dem…
da de startede sammen og havde hele deres liv foran dem…
Alting splinternyt.
Også dette hotel.
Nogle ting synes bare at være så rigtige.
Måske er det så enkelt.
Altså to mennesker, der bare…
pludselig ved det.
Altså hvis det er de rigtige to mennesker.
Det tror jeg.
Der er du. Hvad laver I herude?
Det er hundekoldt! Kom. Festen er også for jer.
Og giv staklen hans frakke tilbage. Det er koldt.
Hent din egen frakke.
-Skal vi? -Vi skal.
Hvem vidste, at dårligt vejr kunne ændre så manges liv til det bedre?
Dengang og nu.
Tekster af: Thomas T. Frost