EN NETFLIX-SERIE
Hur, vad, varför? Var, varför?
Ada Twist, klok, javisst! Svar hon vill ha får hon fram till sist
Under här, kolla där Överallt finns det vetenskap
Med Iggy Peck, arkitekt Och Rosie Revere kan teknik och mer
Allt löser sig Med hjälp från dig
En fråga eller gåta Vad ska det bli härnäst?
De kan forska, de kan prova Teorier med ett test
Vetenskap är bäst!
Ada Twist, klok, javisst! Svar hon vill ha får hon fram till sist
Vetenskap ger besked Den löser hon så mycket med
Hon tänker till i flera led Den kluriga Ada Twist!
Medvetande eller muskler.
-Din mammas grahamkex är så knapriga. -Jag vet. De är så goda!
Vi får spara några till…
Rosie!
Hej-a. Fattar ni? Hej, a.
-Hej, Rosie. -Vi har sparat grahamkex till dig.
Tack. Mums. De är så knapriga och utsökta.
Knapersökta.
-Hur var det på karaten? -Jättekul.
Jag är fortfarande nybörjare, men jag kommer att avancera på nolltid.
Det krävs mycket träning för att bli bra.
Inte för att skryta, men jag är en naturbegåvning.
Kolla in det här.
Glittersmockan.
Snyggt.
Enhörningssparken.
Regnbågsrundsparken.
-Vilka annorlunda karatemoves. -Den dojon är som gjord för dig.
Jag hittade på dem.
Det här är vad Sensei Dave lärde mig.
Sensei Dave säger att det skapar fokus.
Han säger alltid: Var lugn, var snabb, lyckas.
-Jag gillar lugn, snabbhet och att lyckas. -Ja, coola moves.
Men de är så tråkiga.
Jag vill dela saker på mitten, som professor Blombomb i sina videor.
Hon har så häftiga moves. Ska vi kolla?
-Okej. -Pappa!
Kan du ropa lite högre? De hörde inte på månen.
Förlåt. Får vi ha datorn?
Vi vill se på Rosies idol professor Blombomb.
Hon är tuff.
Tuffast.
Det här ser bra ut!
Professor Blombomb här. Jag är docent i styrka.
-Nu börjar lektionen! -Ja.
Studentsmash. Universitetshugg. Läsårskross.
Helt otroligt.
Varsågod. Slå inte sönder några möbler nu.
Visst var det häftigt? Jag vill göra sånt som professor Blombomb gör.
-Ska man inte ha svart bälte då? -Jo. Jag har ett här.
Vad ska jag krossa först?
Vänta! Pappa sa ju att vi inte får slå sönder möbler.
Ja, du har nog rätt. Men jag är så taggad!
-Vi går ut. -Bra idé. Kom.
-Vad sägs om den här? -Perfekt.
Om professor Blombomb kan slå sönder tegel blir en liten planka lätt som en plätt.
Ni får nog back lite.
Här kommer Super-Rosies Kraftsmäll.
-Gick det bra? -Ja, det gör bara lite ont.
Men det funkade inte. Jag spände musklerna precis som Blombomb.
-Varför kan jag inte klyva en liten bräda? -Bra fråga.
Det är ett mysterium! En gåta! En nöt! Ett uppdrag!
Ett mysterium, ett uppdrag En gåta eller nöt
-När jag har en fråga och inte vet svaret -Varför, varför?
-Leder min frågvishet ofta till vishet -Varför, varför?
Gänget är här, redo att dra Äventyr väntar frågeställarna
-Vi vet inget än -Det blir kul att se
Frågar därför…
Varför!
Vänta, jag har det!
Om jag hade mer muskler kunde jag nog klyva saker på mitten.
-Hur ska du få det? -Vi får träna hjärnan.
-Hjärnhävningar? -Hjärnhopp?
-En brainstorm! -Just det.
Jag har en idé. Rosies regel 32 är ju ballonger.
Vi kan pumpa upp dina armar med ballongmuskler.
Men tänk om armarna spricker.
Bra poäng.
Trolljuice?
Det är så troll blir starka.
Fast mamma säger alltid att man blir vad man äter.
Ja, jag gillar att vara Rosie. Jag vill inte bli Trollsie.
-Vi kan göra fyra robotarmar åt dig. -Bra idé!
Men det är mot reglerna att klyva med annat än händerna.
-Diskvalificerad. -Det tänkte jag inte på.
Jag måste kunna få muskler på nåt sätt.
Istället för starka robotarmar kanske du kan träna dina egna armar med vikter.
-Vilken bra idé. -Ja, så gör vi!
Men det kan ta ett tag.
Mamma tränar mycket och hon säger att det tar tid.
Inte för att skryta, men om nån kan göra det så är det jag.
-Okej, vi tränar. -Vi behöver utrustning. Laddar labbet.
Vi behöver de här.
Då kör vi!
-Varför? -Försök lite långsammare.
Men jag behöver muskler snabbt.
-Tusan också. -Det måste få ta tid.
Jag vill ha muskler nu!
Varför rör den sig inte?
-Ta färre grejer. -Färre grejer, färre muskler.
Typiskt. Mina armar är exakt likadana.
Inga muskler. De är som spaghetti.
Jag ville kunna karateklyva saker.
Det här är en karateflopp.
-Jag ger upp. -Kom igen.
Man ger inte upp i karate och vetenskap. Vi löser det.
-Nån skulle behöva lära Rosie att klyva. -En lärare!
-Sensei Dave kanske har några tips. -Han kanske också gör videor.
Vi kan kolla, men han är liten.
Inte stor och stark som Blombomb. Han vet nog inte hur man klyver saker.
Vi får kolla.
Okej… Ja, där. Sensei Dave. Lugn, snabb, lyckas?
Ja, det är han. Klicka på videon om att krossa.
Vill du krossa saker? Då har vi en bra video för dig.
Att kunna krossa saker handlar om fysik.
Coolt!
Doktor Ronald McNair var fysiker och astronaut och hade svart bälte.
Han skrev om karatens fysik.
Coolt, va?
-En karateforskare! -Suveränt!
Han sa: "För att klyva en hög cementblock behövs träning och precision."
Man måste göra på samma sätt varje gång.
Kraften och impulsmomentet måste riktas mot ett litet område.
Gör handen vass.
Sikta på mitten. Det är den svagaste punkten.
Använd kraft och impuls
och visualisera hur din hand går igenom blocken.
-Otroligt. -Coolt.
Han klöv alla de där cementblocken utan att ens spänna musklerna.
Det handlar alltså inte bara om styrka och kraft.
Nej, utan om fysik. Kraft och impuls.
Och precision. Tekniker måste vara exakta, annars går saker sönder.
Jag vill försöka igen, men inte med så många plankor.
-Okej! Tack, pappa. -Tack.
Jag visualiserar hur min hand går igenom grahamkexet.
Kom ihåg att handen ska vara vass som en kniv.
Sikta på mitten.
Använd kraft, impuls, visualisera det och…
-Den gick inte sönder. -Den sprack.
Det är mycket bättre än innan.
Ja. Med mer tålamod, träning och precision
blir jag en effektiv klyvarmaskin. Precis som Sensei Dave och doktor McNair.
Ett, två, tre.
-Tack för lektionen. -Varsågod.
Inte för att skryta, men jag är jättebra på att göra långsamma framsteg.
Lägg av! Va? Det kan inte stämma!
-Vad är det? -Håll i er nu.
Nu på söndag kan ni få en kandidatexamen i krossande
och en doktorsgrad i dödsdom.
-Hoppsan. Filmar vi fortfarande? -Bryt!
Professor Blombombs coola moves är fejk.
Helt superotroligt.
Men hennes muskler? Hon är ju docent i styrka.
Hon får börja från början. Jag håller mig till professor Sensei Dave.
Kom så blockar vi.
Ett, två, tre.
Utgrävaren Iggy.
Okej, sista ledtråden.
Den här lådan är så stor att den rymmer andra lådor.
-Verktygslåda, bergsprängare, sockislåda. -Sockislåda?
-Pappa? -Kreativ frihet.
För att lösa ledtråden måste ni tänka utanför lådan.
-Jag är på kontoret om ni ger upp. -Forskare ger aldrig upp.
Aldrig nånsin.
-Jag ger upp. -Va? Nej!
Vi ger inte upp. Tänk vidare.
"En stor låda med lådor."
Vad är en bergsprängare?
Jag tror jag vet!
Garaget!
Jag vinner! Tror jag.
Pappa!
En stor låda med andra lådor i.
Bra tänkt, Iggy.
-Här får du för att du vann. -Tack, Rosie.
-Den här får du Ada. Utan anledning -Tack.
Jag hittade dem på stranden.
-Vem kom på det? -Jag!
Då är du skattjaktsmästaren!
-Hur kom du på det? -Rosie frågade om bergsprängaren.
Då kom jag att tänka på den här, och så tänkte jag att garaget är som en låda.
Det var påhittigt.
Men jag vet ändå inte vad en bergsprängare är eller gör.
Den här tekniska mojängen säger mig ingenting.
Den spelar musik. Det här är en cd.
-Gick det bra? -Ja, tack. Men inte för den där lådan.
Pappa, kolla!
Jag som barn. Med min gamla leksak Rexcalibur.
Rex var…
"Den första modellen jag byggde. Man glömmer aldrig den första."
-Iggy kan ha hört det här nån gång. -Nån miljon gånger.
Kolla här. Det är en tidskapsel. I den finns Rexcalibur och andra saker.
Reser din gamla favoritleksak i tiden i en gammal lunchlåda?
Häftigt!
En tidskapsel är en låda man lägger saker i och gräver ner
så att folk i framtiden hittar den.
Min är nedgrävd i den här trädgården.
Det är Paul med jorden till trädgården.
Tänker ni samma sak som jag?
Vad coolt det vore med en tidsresande leksak?
Det vore det. Men ska vi gräva upp kapseln?
Vi kan bli arkeologer som tant Bernice.
Jag vill bli en arkaranko…
Jag menar, arankeolog… Jag vill gräva upp gamla grejer.
Även om man blir smutsig när man gräver
skulle jag gärna hitta pappas gamla saker åt honom.
-Jag är med! -Ja!
Vilken bra idé. Det ska finnas en karta i lådan.
Perfekt!
Han nämnde inte att kartan var osynlig.
-Det var den idén. -Nej, det är en bra idé.
Arkeologer hittar alltid blekta saker. Tant Bernice kanske kan hjälpa oss.
Vi ringer henne i butiken.
Goda nyheter. Ni kan restaurera den.
-Ja! -Går det?
Absolut. Färgen på bläcket är viktig. Jag ska förklara allt.
Först kopierar ni den så att ni inte skadar originalet. Sen…
Laddar labbet.
Okej. Har vi allt?
Svart bläcklösning, det vill säga citronsaft och vatten.
Fläkt för att torka kartan efteråt.
Vi har restaurerat kartan för att hitta tidskapseln.
Vi har en karta! Nu gräver vi upp tidskapseln.
-Hallå! -Rosie!
Hoppsan. Hör ni, den är inte här.
Vi följde ju kartan. 40 steg från dörren.
Vad var det för fel?
Det är klart. Huset är annorlunda nu.
Iggys farföräldrar byggde om, och jag gjorde trädgården större.
Måste gå. Det är mamma som ringer.
Om kartan inte stämmer hittar vi aldrig kapseln.
-Vi glömmer alltihop. -Forskare gör omöjliga saker hela tiden.
-Astronauter har varit på månen. -Men de visste var den låg.
Det är en gigantisk fördel.
Ja, den är svår att missa. Vet ni vad vi behöver?
-Ett mirakel? -En kristallkula?
En brainstorm.
Jag har en idé! Vi gräver bara.
Men det skulle bli hål överallt. Pappa skulle inte gilla det.
Iggy!
Ja, det vore inte så bra.
Vi kan fråga en jordekorre var den ligger.
Men tänk om det kommer massor av dem och gräver hål överallt.
-Iggy! -Det vore ett stort problem.
Hundar! En hund kan lukta sig till Rexcalibur.
Fast den kanske luktar sig till Iggy som har en tonfiskmacka i fickan.
Iggy!
Du har rätt. Tidskapseln kanske är förlorad.
Jag ville ge pappa Rexcalibur igen, men hur ska vi hitta hans tidskapsel?
Jag ger upp
Det går inte, jag ger upp Jag kan inte, har kört fast
Min kraft försvinner Allt jag ser är hinder
Jag kan lika väl bara ge upp
Varför ens försöka?
Det kommer ändå aldrig gå
Kämpa på, kom igen
Res dig upp nu och försök igen
Nåt snett kan leda till nåt rätt En lycklig slump som lär dig något nytt
Kämpa på, kom igen
Låt ett misstag bli din bästa vän
Försök, försök
Ge inte upp, försök igen
-Ni har rätt. Jag får inte ge upp. -Skattjakten var svår, och den löste du.
Ja! Jag tänkte utanför ramen.
Vi försökte följa kartan, men huset har ändrats.
Huset! Jag har en idé.
Ritningarna.
De är som en karta över ett hus.
-Bra idé, Iggy! -Snyggt tänkt.
Tack.
Enligt ritningarna är dörren man ska gå från enligt kartan
numera ett fönster.
Okej, 40 steg härifrån.
Tidskapseln borde ligga…
…här.
Om vi ändå kunde veta säkert, så vi slapp gräva massor av hål.
Om vi hade röntgensyn kunde vi se vad som låg under jorden innan vi grävde.
Rosie. Du och Rose hittade de här i sanden, va?
-Hur hittade ni dem? -Vi hade en metalldetektor.
När den pep visste vi att det fanns metall nedgrävd där.
Hon lärde mig hur de fungerar. Jag ska visa.
Metalldetektorer skickar ut elektromagnedifisk…
Elektromagnetisk?
Japp. Elektromagnetisk strålning ner i marken.
Den skiljer på metall och jord.
Lunchlådan är av metall. Vi behöver en metalldetektor!
Vi kunde låna tant Roses, men hon är bortrest.
Tant Bernice kanske har en.
Nej, vi har slut på metalldetektorer, men ni tillverkar ju allt möjligt.
Ni behöver bara en gammal radio, en miniräknare,
kardborreband och ett cd-fodral.
Jag ritar den.
-Jättebra. -Nu gör vi en metalldetektor!
Nu letar vi metall!
Jag hör något.
Ett mynt. Jag är rik!
-Det var ett rejält pip. -Är det en rejäl lunchlåda?
Kom igen, så gräver vi loss.
Är det den?
Kära nån!
-Tidskapseln! -Vi hittade den!
Ännu ett märkligt exempel på gammal teknik. Coolt.
Det är ett gammalt tv-spel.
Ett videoband. Det var så de såg på film.
Där är Rexcalibur! I egen hög person.
Han är ännu coolare i verkligheten. Vad kul det ska bli att visa pappa!
Jag visste inte att jag skulle bli så glad att se den. Tack, kompis.
-Varsågod, pappa. -Man glömmer aldrig sin första modell.
I vår tidskapsel
lägger jag mitt anteckningsblock i en plastpåse så att sidorna inte gulnar.
-Jag lägger i min första Rosie-hammare. -Och jag ritningen till min skatepark.
Undertexter: Sara Palmer