‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫"איך, מה, איפה, למה‬
‫איך, מה, איפה, למה‬
‫מדענית גאונית‬
‫בואו להכיר את עדה גרניט‬
‫כאן נמצא קצת מדע‬
‫רק אם נדע היכן לבדוק‬
‫עם שייקה גל, אדריכל‬
‫והדס המהנדסת, לה זה קל‬
‫אז הצטרפו‬
‫כל כך תיהנו‬
‫תעלומה נוספת, חידה או קושייה‬
‫השמיים הם הגבול, זמן לצאת להרפתקה‬
‫אין כמו מדע‬
‫מדענית גאונית‬
‫בואו להכיר את עדה גרניט‬
‫לה תמיד יש תוכנית‬
‫נפתור תעלומות ונענה על שאלות‬
‫עם מדענית ושמה עדה גרניט"‬
‫"מוח עדיף על כוח."‬
‫אימא שלך מכינה את הקרקרים הכי פריכים.‬
‫נכון? הם ממש טעימים!‬
‫בואו נדאג לשמור קצת ל… ‬
‫הדס!‬ ‫-הדס!‬
‫היי! הבנתם?‬
‫היי, הדס.‬ ‫-היי.‬
‫שמרנו לך כמה קרקרים של אימא שלי.‬
‫תודה!‬
‫כל כך פריך, כל כך טעים.‬
‫פריך-טעים.‬
‫איך היה שיעור הקראטה הראשון שלך?‬ ‫-אהבתי את זה!‬
‫למרות שטכנית אני בכיתת המתחילים,‬
‫אני יודעת שאגיע לשלב הבא בקרוב.‬
‫שמעתי שצריך תרגול רב‬ ‫כדי להיות טובים בקראטה.‬
‫אני לא רוצה להתרברב,‬
‫אבל יש לי כישרון טבעי.‬
‫תראו את המהלכים האלה.‬
‫אגרוף הנצנצים.‬
‫יפה!‬
‫בעיטת חד הקרן.‬
‫מה?‬ ‫-מגניב!‬
‫בית הקשת העגול.‬
‫מעולם לא ראיתי תנועות קראטה כאלה.‬
‫כן, נראה שהדוג'ו מתאים לך, הדס.‬
‫טוב, המצאתי את המהלכים האלה.‬
‫זה מה שסנסיי דייב באמת לימד אותי.‬
‫סנסיי דייב אומר‬ ‫שזה אמור לבנות פוקוס או משהו.‬
‫הוא תמיד אומר,‬ ‫"היו רגועים. היו מהירים. הצליחו."‬
‫אני אוהב רוגע. ומהירות. והצלחה.‬
‫המהלכים האלה די מגניבים.‬
‫אבל הם כל כך משעממים.‬
‫אני רוצה לדלג לחלקים הכיפיים‬ ‫ולרסק דברים לשניים,‬
‫כמו שפרופסור פלאוורבומב עושה‬ ‫בסרטונים שלה.‬
‫יש לה מהלכים רציניים. בואו נצפה בכמה!‬
‫בטח.‬ ‫-בסדר. אבא!‬
‫רוצה לצעוק קצת יותר חזק?‬ ‫לא שמעו אותך על הירח.‬
‫סליחה. אפשר להשתמש במחשב, בבקשה?‬
‫אנחנו רוצים לצפות בגיבורת ההיאבקות של הדס,‬ ‫פרופ' פלאוורבומב.‬
‫היא קשוחה.‬
‫הקשוחה ביותר!‬
‫זה יהיה טוב!‬
‫אני פרופסור פלאוורבומב!‬
‫יש לי דוקטורט בכוח!‬
‫השיעור מתחיל!‬ ‫-כן!‬
‫מחיצת המשכיל!‬
‫חבטת המכללות!‬
‫מכת אמצע סמסטר!‬
‫מדהים.‬
‫אין בעד מה. אל תשברו את הרהיטים שלי עכשיו.‬
‫רואים? נכון שזה היה אדיר?‬
‫אני רוצה לעשות‬ ‫מה שפרופסור פלאוורבומב עשתה.‬
‫לא צריך חגורה שחורה כדי לרסק דברים?‬
‫כן. יש לי אחת כאן.‬
‫מה עליי לרסק קודם?‬
‫רגע! אבא שלי אמר‬ ‫שאסור לנו לרסק את הרהיטים.‬
‫כן, כנראה שאת צודקת.‬ ‫אני פשוט כל כך מתרגשת!‬
‫בואו נצא החוצה.‬ ‫-רעיון טוב. קדימה!‬
‫מה עם זה, הדס?‬ ‫-מושלם.‬
‫אם פרופסור פלאוורבומב יכולה לרסק לבנים,‬
‫קרש קטנטן יהיה קלי קלות.‬
‫אולי כדאי שתתרחקו,‬
‫כי אני עומדת לבצע את אגרוף הכוח‬ ‫של סופר הדס!‬
‫הדס?‬ ‫-את בסדר?‬
‫כן. זה רק כואב קצת.‬
‫אבל זה לא הצליח.‬
‫מתחתי את השרירים שלי‬ ‫כמו שעשתה פרופסור פלאוורבומב.‬
‫אז למה אני לא יכולה לרסק קרש לחצי?‬
‫שאלה טובה.‬
‫תעלומה נוספת! חידה! קושייה!‬
‫"תעלומה נוספת! חידה! קושייה!‬
‫כשעדיין לא פתרתי שאלות אותן שאלתי‬
‫למה, למה, למה, למה‬
‫רק סקרנות היא דבר שמוביל אותי‬
‫למה, למה, למה, למה‬
‫זה זמן לחקור! כולנו כאן‬
‫לעוד הרפתקה שוב הגיע זמן‬
‫מה שלא נמצא‬
‫זה יהיה נפלא‬
‫אז נשאל‬
‫למה"‬
‫רגע, הבנתי.‬
‫אם היו לי יותר שרירים,‬
‫הייתי יכולה לרסק דברים לשניים‬ ‫כמו הפרופסור.‬
‫אבל איך יהיו לך שרירים?‬ ‫-אני יודעת מה מחזק את המוח שלי.‬
‫שכיבות סמיכה למוח.‬ ‫-קפיצות מוח!‬
‫סיעור מוחות!‬
‫נכון.‬
‫יש לי רעיון.‬
‫כלל מספר 32 של הדס: תמיד להביא בלונים.‬
‫נוכל לנפח לך את הזרועות‬ ‫עד שיהיו לך שרירי בלון גדולים.‬
‫אבל מה אם הזרועות שלי יתפוצצו כמו בלון?‬
‫נקודה טובה.‬
‫מה עם מיץ טרולים?‬
‫ככה הטרולים מתחזקים.‬
‫אני לא יודע. אימא שלי תמיד אומרת,‬ ‫"אתה מה שאתה אוכל."‬
‫אתה צודק. אני אוהבת להיות הדס.‬
‫אני לא רוצה להיות טרולדס.‬
‫אני יודעת! נוכל להכין לך‬ ‫ארבע זרועות רובוטיות.‬
‫רעיון נהדר.‬
‫אבל זה מנוגד לחוקי הקראטה‬
‫לחתוך דברים עם כל דבר חוץ מהידיים.‬
‫פסול.‬
‫הגיוני. לא חשבתי על זה.‬
‫חייבת להיות לי דרך להשיג שרירים.‬
‫אולי במקום זרועות רובוט חזקות,‬
‫נוכל לעזור לך להשיג שרירים משלך‬ ‫עם משקולות.‬
‫רעיון נהדר.‬ ‫-אני מתה על זה! קדימה!‬
‫אבל אולי לא יהיו לך שרירים תוך זמן קצר.‬
‫אימא שלי מתאמנת הרבה,‬ ‫והיא אומרת שזה לוקח זמן.‬
‫אני לא רוצה להתרברב,‬ ‫אבל אם מישהו יכול לעשות את זה, זו אני.‬
‫בסדר, נתאמן איתך.‬
‫אנחנו צריכים ציוד. מעבדה בהיכון.‬
‫נזדקק לאלה.‬
‫בואו נהיה פיזיים!‬
‫למה?‬
‫אולי תעשי זאת לאט יותר?‬
‫אבל אני צריכה שיהיו לי שרירים במהרה!‬
‫אוף!‬
‫את צריכה לקחת את הזמן.‬
‫אבל אני רוצה שרירים עכשיו!‬
‫למה זה לא זז?‬
‫נסי לדחוף פחות צעצועים.‬
‫פחות צעצועים, פחות שרירים.‬
‫אוי! הזרועות שלי נראות בדיוק אותו הדבר.‬
‫בלי שרירים.‬
‫והן כמו אטריות.‬
‫רציתי שיהיו לי שרירים גדולים‬ ‫בשביל ריסוק הקראטה,‬
‫אבל זה כישלון קראטה!‬
‫אני פשוט צריכה לוותר.‬ ‫-בחייך, הדס.‬
‫אי אפשר לוותר בקראטה או במדע.‬
‫אנחנו נמצא פתרון.‬
‫הלוואי שמישהו היה יכול ללמד‬ ‫את הדס איך לשבור קרשים.‬
‫מורה!‬
‫הדס, אולי לסנסיי דייב יש כמה עצות.‬
‫אולי יש לו סרטון כמו של פרופ' פלאוורבומב.‬
‫נוכל לבדוק, אבל הוא בחור קטן,‬
‫לא גדול וחזק כמו פרופסור פלאוורבומב.‬
‫לא נראה לי שהוא יודע איך לשבור דברים.‬
‫טוב, בואו נראה.‬
‫טוב, בואו נראה. סנסיי דייב.‬
‫"היו רגועים, היו מהירים, תצליחו?"‬ ‫-זה הוא.‬
‫תוכל ללחוץ על הסרטון של ריסוק דברים?‬
‫אתם רוצים לרסק דברים?‬
‫טוב, יש לנו סרטון נהדר היום.‬
‫נחשו מה? היכולת לרסק דברים‬ ‫היא עניין של פיזיקה.‬
‫מגניב.‬ ‫-באמת?‬
‫זה ד"ר רונלד מקנייר.‬
‫הוא היה פיזיקאי ואסטרונאוט בעל חגורה שחורה‬
‫והוא כתב על פיזיקת הקראטה.‬
‫מגניב, נכון?‬
‫מדען קראטה?‬
‫מדהים!‬
‫ד"ר מקנאייר אמר,‬ ‫"כדי לרסק ערימת לבנים לחצי,‬
‫צריך להתאמן ולדייק."‬
‫זה אומר לעשות זאת באותו אופן בכל פעם.‬
‫כדי לעשות זאת, צריך להשתמש בכוח ובתנופה‬
‫ולהתמקד באזור קטן.‬
‫תעשו את היד חדה.‬
‫שתהיה באותו קו עם המרכז,‬ ‫אזור קטן שהוא גם הכי חלש.‬
‫תשתמשו בכוח ובתנופה‬
‫ותדמיינו את היד שלכם חותכת‬ ‫ומגיעה לצד השני.‬
‫מדהים!‬ ‫-מגניב!‬
‫הוא שבר את כל הלבנים,‬
‫והוא אפילו לא היה צריך‬ ‫למתוח את השרירים או משהו.‬
‫אז זה לא עניין של חוזק וכוח בכלל.‬
‫לא, זה קשור לפיזיקה. כוח ותנופה.‬
‫ודיוק.‬
‫מהנדסים צריכים לדייק,‬ ‫אחרת הדברים עלולים להתפרק.‬
‫אני רוצה לנסות שוב.‬
‫אבל לא עם ערמת קרשים שלמה.‬ ‫זה ידרוש הרבה יותר תרגול.‬
‫בסדר! תודה, אבא!‬ ‫-תודה.‬
‫אני מדמיין את עצמי חותך‬ ‫ומגיע לצד השני של הקרקר הזה.‬
‫זכרי, תהפכו את היד לחדה, כמו סכין.‬
‫שתהיה בקו של המרכז.‬
‫השתמשי בכוח, בתנופה, בדמיון ו…‬
‫זה לא נשבר.‬
‫אבל הוא סדוק באמצע.‬
‫זה הרבה יותר טוב מהפעם הראשונה.‬
‫את צודקת. עם יותר סבלנות, תרגול ודיוק,‬
‫אהיה מכונת ריסוק משומנת ואכזרית‬ ‫יום אחד, כמו סנסיי דייב וד"ר מקנייר.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫תודה שלימדת אותנו, הדס.‬ ‫-בשמחה.‬
‫אני לא רוצה להתרברב,‬
‫אבל אני מעולה בלהתחיל מההתחלה‬ ‫ובלהתקדם לאט.‬
‫אין מצב!‬
‫מה? אין סיכוי!‬
‫מה קרה, אבא?‬ ‫-אולי כדאי שתחזיקו חזק.‬
‫ביום ראשון הקרוב,‬ ‫תתכוננו לקבל תואר ראשון בשבירת גב‬
‫ודוקטורט באבדון!‬
‫בחיי. אנחנו עדיין מצלמים?‬ ‫-קאט!‬
‫מהלכי הכוח של פרופסור פלאוורבומב הם זיוף!‬
‫ממש מדהים!‬
‫אבל השרירים שלה, הדוקטורט שלה בכוח.‬
‫כנראה שהיא צריכה לחזור ליסודות.‬
‫אני בהחלט נשארת עם סנסיי דייב,‬ ‫הפרופסור האמיתי.‬
‫בואו נעבוד על חסימה.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫"שייקה וקפסולת הזמן"‬
‫רמז אחרון של "חפש את המטמון".‬
‫הקופסה הזו כל כך גדולה‬ ‫שהיא מכילה קופסאות אחרות.‬
‫ארגזי כלים, טייפים, קופסאות גרביים!‬
‫"קופסאות גרביים"?‬
‫אבא…‬ ‫-ניסיתי להיות יצירתי.‬
‫עכשיו, כדי לפתור את הרמז הזה,‬ ‫עליכם לחשוב מחוץ לקופסה.‬
‫אהיה במשרד שלי אם תוותרו.‬ ‫-אנחנו מדענים, מר גל.‬
‫אנחנו לא מוותרים.‬ ‫-לעולם לא.‬
‫אני מוכן לוותר.‬ ‫-מה? לא!‬
‫אנחנו לא מוותרים. נמשיך לחשוב.‬
‫"קופסה גדולה של קופסאות."‬
‫מה זה "טייפ"?‬
‫אני חושב שהבנתי!‬
‫המוסך!‬
‫אני מנצח!‬
‫אני חושב.‬
‫אבא!‬
‫קופסה גדולה שמכילה קופסאות אחרות.‬
‫כל הכבוד, שייקה.‬
‫הינה מתנה לזכייה.‬
‫תודה, הדס!‬
‫וזה בשבילך, עדה, סתם ללא סיבה.‬
‫תודה!‬
‫מצאתי אותם כשחיפשתי אוצרות‬ ‫עם דודה הדסה בחוף.‬
‫אז? מי פענח את זה?‬ ‫-אני!‬
‫אתה אלוף "חפש את המטמון"!‬
‫איך פענחת את זה?‬
‫הדס שאלה מה זה טייפ,‬
‫ונזכרתי שיש לך אחד כאן.‬
‫ואז זה גרם לי לחשוב,‬ ‫"מוסך הוא כמו קופסה גדולה."‬
‫חשבת מחוץ לקופסה.‬
‫אבל אני עדיין לא יודעת מה זה‬ ‫או מה זה עושה.‬
‫והדבר המהונדס המוזר הזה לא מבהיר זאת.‬
‫הוא מנגן מוזיקה. זה נקרא תקליטור.‬
‫כן!‬
‫תפסתי אותך! את בסדר?‬
‫תודה. אבל הקופסה הזאת לא.‬
‫אבא, תראה!‬
‫אני כילד‬
‫עם הצעצוע האהוב עליי, רקסקליבר.‬
‫רקס הוא… ‬
‫"הצעצוע הראשון שהכנתי.‬ ‫אתה אף פעם לא שוכח את הצעצוע הראשון שלך."‬
‫שייקה אולי שמע את זה כמה פעמים.‬ ‫-הוא מתכוון לכמה מיליונים.‬
‫רואים את זה? זו כמוסת זמן.‬ ‫רקסקליבר נמצא בה,‬
‫יחד עם כמה מהדברים האהובים עליי מאז.‬
‫הצעצוע הישן האהוב עליך נוסע בזמן‬ ‫בתוך קופסת אוכל ישנה?‬
‫מדהים!‬
‫כמוסת זמן היא מיכל‬ ‫שמכניסים אליו דברים מההווה,‬
‫ואז מאחסנים או קוברים אותו‬
‫כדי שאנשים בעתיד ימצאו אותו‬ ‫וילמדו על העבר.‬
‫שלי קבור איפשהו בחצר הזאת.‬
‫זה בטח פול. הוא מביא אדמה בשביל הגינה.‬
‫חבר'ה, אתם חושבים מה שאני חושבת?‬
‫כמה מגניב אם יהיה לנו צעצוע שנוסע בזמן?‬
‫זה יהיה מגניב,‬ ‫אבל כדאי שנוציא את קפסולת הזמן!‬
‫נוכל להיות ארכאולוגים‬ ‫כמו שדודתי ברניס הייתה.‬
‫אני רוצה להיות ארכרנכאולוגית.‬
‫כלומר, ארנצ'יולוגית.‬
‫אני רוצה לחפור דברים מהעבר.‬
‫למרות שחפירה פירושה להתלכלך,‬
‫יהיה נהדר לאחד את אבא שלי‬ ‫עם הצעצוע האהוב עליו.‬
‫אני בפנים!‬ ‫-כן!‬
‫רעיון נהדר. צריכה להיות מפה בתיבה‬ ‫שבה מצאת את התמונה.‬
‫באמת?‬ ‫-מעולה!‬
‫אבא שלך לא אמר שהמפה בלתי נראית.‬
‫זה היה רעיון נהדר.‬
‫זה עדיין רעיון נהדר.‬
‫ארכאולוגים מוצאים דברים ישנים ודהויים‬ ‫כל הזמן.‬
‫אולי דודה ברניס תדע מה לעשות.‬
‫נתקשר אליה לחנות הארכאולוגיה שלה.‬
‫חדשות טובות. אתם יכולים לשחזר אותה.‬
‫כן!‬ ‫-באמת?‬
‫כן. צבע הדיו חשוב.‬
‫אגיד לכם מה עליכם לעשות.‬
‫קודם כול, תעשו העתק של המפה‬ ‫כדי שלא תפגעו במקור, ואז… ‬
‫מעבדה בהיכון.‬
‫בסדר. יש לנו הכול?‬
‫תמיסת דיו שחור,‬ ‫הידועה גם כמיץ לימון ומים? יש.‬
‫מאוורר כדי לייבש את המפה‬ ‫אחרי מריחת התמיסה? יש.‬
‫שחזור מפה‬ ‫כדי למצוא קפסולת זמן יקרת ערך? יש!‬
‫יש לנו מפה!‬
‫בואו נמצא קפסולת זמן.‬
‫-היי!‬ ‫-הדס!‬
‫חבר'ה, היא לא כאן.‬
‫אבל עקבנו בדיוק אחרי המפה.‬ ‫ארבעים צעדים מהדלת.‬
‫אז למה זה היה שגוי?‬
‫כמובן. הבית השתנה מאז.‬
‫הסבים של שייקה שיפצו אותו, בנו מחסן,‬
‫וכשחזרתי לגור כאן, יצרתי את הגינה.‬
‫חייב ללכת.‬ ‫אני מצפה לשיחה מאימא שלך.‬
‫אם לא תהיה לנו מפה נכונה,‬ ‫לא נמצא את קפסולת הזמן!‬
‫אולי כדאי שנשכח מזה.‬
‫מדענים עושים דברים בלתי אפשריים כל הזמן.‬
‫אסטרונאוטים הגיעו עד הירח.‬
‫אבל הם ידעו איפה הוא.‬
‫יתרון עצום.‬
‫זה נכון. קשה לפספס אותו.‬ ‫יודעים מה אנחנו צריכים?‬
‫נס?‬
‫כדור בדולח?‬
‫סיעור מוחות!‬
‫יש לי רעיון!‬ ‫אפשר פשוט להתחיל לחפור.‬
‫אבל יהיו חורים בכל החצר,‬ ‫מה שירגיז את אבא שלי.‬
‫שייקה!‬
‫כן, זה לא יהיה בסדר.‬
‫נוכל להזמין חפרפרת שתגיד לנו‬ ‫איפה זה קבור.‬
‫אבל מה אם חבורה של חפרפרות‬ ‫יופיעו ויחפרו חורים בכל מקום?‬
‫שייקה!‬
‫זו תהיה בעיה רצינית.‬
‫כלבים! הם מריחים הכול.‬ ‫נוכל להשיג אחד שירחרח את רקסקליבר.‬
‫אבל הוא עלול להריח את שייקה‬ ‫כי תמיד יש לו כריך טונה בכיס.‬
‫שייקה!‬
‫נכון. אולי קפסולת הזמן פשוט אבדה לנצח.‬
‫רציתי לאחד את אבא שלי עם רקסקליבר‬ ‫אבל איך נמצא איפה הקפסולה קבורה?‬
‫"די, נמאס‬
‫זהו זה, אני פורש‬
‫לא עובר את המכשול‬
‫ואני לא יכול להתגבר כאן על הכול‬
‫חושש מכישלון, אני פורש‬
‫אין מה לנסות כבר‬
‫מה הטעם להתמיד‬
‫אל תברח‬
‫אל תפרוש‬
‫מכישלונות בכלל אין מה לחשוש‬
‫תלמד מטעויות‬
‫מה לשמור ומה לא לעשות‬
‫אל תברח‬
‫אל תפרוש‬
‫"כישלון" זה אצלך בראש‬
‫נסה, נסה‬
‫קום ונסה זאת בלי לחשוש"‬
‫אתן צודקות.‬ ‫אני לא יכול לוותר רק כי זה קשה.‬
‫כן, חיפוש המטמון היה קשה ופתרת אותו.‬
‫כן! כי חשבתי מחוץ לקופסה.‬
‫טוב, ניסינו לעקוב אחרי המפה,‬ ‫אבל הבית השתנה.‬
‫הבית! יש לי רעיון.‬
‫שרטוטים!‬
‫הם כמו מפה של בית.‬
‫רעיון נהדר, שייקה!‬ ‫-חשיבה טובה מחוץ לקופסה.‬
‫תודה!‬
‫אז לפי השרטוטים,‬
‫הדלת, שממנה המפה אמרה שצריך ללכת,‬
‫היא עכשיו חלון.‬
‫אז בסדר, 40 צעדים מכאן.‬
‫קפסולת הזמן צריכה להיות… ‬
‫כאן.‬
‫הלוואי שהייתה לנו דרך לדעת בוודאות‬
‫כדי שלא נצטרך לחפור הרבה חורים.‬
‫הלוואי שהייתה לנו ראיית רנטגן‬
‫כדי שנוכל לראות‬ ‫מה נמצא מתחת לאדמה לפני שנחפור.‬
‫רגע. הדס, מצאת את אלה בחוף‬ ‫עם דודה הדסה, נכון?‬
‫איך ידעת שהן יהיו שם?‬
‫הסתובבנו עם גלאי המתכות שלה,‬
‫והוא צפצף כשמשהו היה מתחת לאדמה!‬
‫דודה הדסה לימדה אותי איך הם עובדים.‬
‫אראה לכם.‬
‫גלאי מתכות מעבירים אלקטרו-מגנדיזם…‬
‫"אלקטרומגנטיות"?‬
‫כן. שדה אלקטרו-מג- נטי לתוך האדמה.‬
‫ככה הוא מבדיל בין מתכת לעפר.‬
‫קופסת האוכל הישנה עשויה ממתכת.‬
‫אנחנו צריכים גלאי מתכות!‬
‫היינו יכולים לשאול את דודה הדסה,‬ ‫אבל היא בטיול.‬
‫לדודה ברניס אולי יש אחד.‬
‫סליחה, חבר'ה. גלאי המתכות שלי אזלו.‬
‫אבל אתם מכינים דברים כל הזמן.‬
‫כל מה שאתם צריכים זה רדיו ישן,‬
‫מחשבון, צמדן, ונרתיק תקליטורים.‬
‫אני אעצב את זה.‬
‫מגניב!‬ ‫-נראה נהדר.‬
‫בואו נכין גלאי מתכות!‬
‫עכשיו בואו נגלה מתכת.‬
‫שמעתי משהו.‬
‫אגורה. אני עשירה!‬
‫הצפצוף הזה חזק!‬
‫צפצוף גדול, קופסת אוכל גדולה?‬
‫קדימה! בואו נחפור.‬
‫זה זה?‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫קפסולת הזמן!‬ ‫-מצאנו אותה!‬
‫עוד פיסת הנדסה ישנה.‬
‫מגניב!‬
‫אני חושב שזה משחק וידאו ישן.‬
‫מערכת וידאו ביתית. כך נהגו לצפות בסרטים.‬
‫זה רקסקליבר!‬
‫בכבודו ובעצמו!‬
‫הוא כל כך מגניב במציאות.‬
‫אני מת לראות את המבט‬ ‫על פניו של אבא שלי כשאראה לו אותו!‬
‫לא ידעתי שאשמח כל כך לראות‬ ‫שוב את הדינוזאור, אבל אני כן.‬
‫תודה, חבר.‬
‫בבקשה, אבא.‬
‫"אתה לעולם לא שוכח את הצעצוע הראשון שלך."‬
‫בשביל קפסולת הזמן שלנו,‬
‫אני שמה את המחברת הישנה שלי,‬ ‫ששמורה בשקית ניילון כדי שהדפים לא ייעלמו.‬
‫אני שמה את הפטיש הראשון שלי.‬
‫אני שם שרטוט של פארק ההחלקה שלי.‬
‫תרגום כתוביות: יפעת גריצמן‬