‎UN SERIAL NETFLIX
‎Cum, ce, unde, de ce? ‎Ce, unde, de ce?
‎Ada e savanta
‎Ce va afla răspunsul pentru orice
‎Orice ar fi, în orice loc
‎Are soluții pentru tot
‎Cu Iggy Peck, arhitect
‎Și Rosie Revere, inginer
‎Suntem creativi
‎Și inovativi!
‎Un puzzle, întrebări sau mistere, ‎ghicitori
‎Vor descoperi de toate ‎Căci ei sunt inventatori
‎Cu știința lor!
‎Ada e savanta
‎Ce va afla răspunsul pentru orice
‎Veți vedea, chiar așa
‎Ea ipoteze va forma ‎Enigme va elucida
‎Căci Ada e savanta, da!
‎Scheme pe skateboard.
‎Mere, sendvișuri, suc…
‎Îmi scapă ceva.
‎E un prânz mare pentru mica Ada.
‎Mergi la Iggy sau pe Lună?
‎Rămân pe Pământ azi.
‎Dar Iggy a zis să stau toată ziua
‎și iau gustări s-avem energie.
‎Dar câtă mâncare ne trebuie ‎pentru o joacă pe Lună?
‎Oricare ar fi răspunsul, ‎precis îl vei afla.
‎Asta îmi scăpa!
‎Miere la biscuiții cu unt de migdale. ‎Mersi, mamă!
‎Nas de clovn, vâj!
‎Baloane, vâj!
‎Minge de plajă, vâj… Poate n-o iau.
‎Te joci cu baloane și mingi la Iggy?
‎Cică e posibil orice.
‎Așa că m-am gândit la mingi, ‎baloane, nasul de clovn și…
‎bule!
‎Regula 222 a lui Rosie.
‎„Adu bule în caz de urgență.”
‎Hei, Ada și Rosie!
‎- Bună, Ada! Bună, Rosie! ‎- Bună!
‎Haide!
‎Bun venit la skateparc Peck și amicii!
‎Fantabulos!
‎E ca înghețata, inorogii ‎și zilele de naștere
‎într-un ambalaj frumos.
‎E incredibil!
‎Bine c-am adus gustări. Ne vor trebui.
‎Fiul meu s-a întrecut pe sine.
‎Distracție plăcută! Plantez gura-leului.
‎Puteți planta lei în grădină?!
‎Ce tare!
‎Așa e, dar gura-leului e plantă.
‎De-aș fi plantă, așa aș vrea să mă numesc.
‎Hai, abia aștept să vă arăt totul!
‎- Da! ‎- Tare!
‎Avem rampe de toate mărimile.
‎Mici, medii-mici,
‎medii-medii, medii-mari
‎și enorme.
‎Și…
‎Sunt reglabile?
‎Le poți amesteca și potrivi?
‎Da. Haide!
‎E atât de înaltă! Ador înălțimile.
‎Lemnul e foarte alunecos.
‎E alunecos, neted și lucios, ‎deci te vei da fin.
‎Adică, lin.
‎Iggy, e un parc perfect.
‎- Abia aștept să mă dau! ‎- Încă ceva…
‎- Mulțumesc! ‎- Mersi!
‎Colosală realizare. Te-ai gândit la tot.
‎E fab-tastic!
‎Hai să ne dăm!
‎Am multă energie potențială.
‎Abia aștept s-o transform în cinetică.
‎Energie potențială și cinetică?
‎Îmi place!
‎Stai, ce-s alea?
‎Energia potențială e nefolosită,
‎deci e stocată, ‎mai ales dacă ești așa sus.
‎Când te miști, o declanșezi ‎și devine cinetică
‎sau energie în mișcare, așa!
‎Ador energia cinetică!
‎Da!
‎Ada, uite ce ‎ollie!
‎Uite o întoarcere.
‎Și noua mea favorită,
‎răsucirea lui Rosie Grozava!
‎Da! Haide, Rosie!
‎- Sunteți bine? ‎- Da, dle Peck.
‎Mai bine ca niciodată!
‎Doi prieteni fac trucuri tari.
‎Bine. Continuați!
‎Stai. De ce-s doar doi prieteni? ‎Unde e Iggy?
‎- Sunt aici. ‎- Nu te dai și tu?
‎Stau bine aici. ‎Îmi place să vă văd distrându-vă.
‎- Dă-te și tu cu noi. ‎- Urcăm la tine.
‎Nu voiam să mă dau cu placa. ‎Am proiectat rampele.
‎Știi să faci skateboard, nu?
‎Ei bine…
‎Nu.
‎O rezolvăm.
‎Da! Te învățăm noi.
‎Apoi vei face trucuri grozave cu noi!
‎Nu vreau să…
‎Ne deranjezi? Nu fi prostuț!
‎E distractiv dacă ne dăm toți. Hai!
‎Bun. Ca să te învățăm skateboard,
‎spune ce problemă ai.
‎Cunosc problema. ‎Când mă dau cu placa…
‎cad!
‎Bine. Se pare ‎că ai o problemă cu echilibrul.
‎Știu care e treaba.
‎Ai o hipotenuză…
‎O hipotemiză…
‎Știi ce zic!
‎O ipoteză!
‎Dacă-ți rezolvăm echilibrul, ‎te dai cu placa.
‎Să stăm pe gânduri!
‎Am o idee!
‎Acrobații clovni au nevoie de echilibru,
‎folosesc prăjini ca să-i ajute
‎să se echilibreze pe turnul de clovni.
‎Clar!
‎Ne trebuie o prăjină și un turn de clovni.
‎Aici te opresc.
‎Clovnii sunt de groază. ‎Râd și plâng în același timp.
‎N-am observat, dar cam ai dreptate.
‎Bine, am o idee.
‎Camioane uriașe. Nu se răstoarnă.
‎Dar dacă-l conduce un monstru ‎și distruge parcul?
‎Îl distrug!
‎Da. Ar fi rău.
‎Foarte rău. Și grozav. Dar mai ales rău.
‎Am o idee.
‎Aș putea…
‎să nu mă dau.
‎Ce? Nu. Savanții nu renunță.
‎Nu renunț. Pur și simplu nu vreau să…
‎Să proiectezi ceva? Sigur că nu.
‎Meriți o pauză după ce ai făcut parcul.
‎Nu-ți face griji. Ne descurcăm.
‎Nu vreau să mă dau cu placa.
‎Ne trebuie roți nu prea mari.
‎Sau niciun fel de roată?
‎Ceva solid pentru șasiu.
‎Și cauciuc!
‎Nu-mi trebuie asta.
‎Crede-mă. Vrei cauciuc pentru aderență.
‎Trebuie să testăm materialele.
‎Laborator!
‎Ce fel de roți?
‎Medii-medii, medii-mari sau enorme?
‎Chiar nu…
‎Nu știi ce s-alegi? Ne descurcăm.
‎Avem materialele potrivite.
‎S-o construim!
‎- Gata! ‎- Ce zici, Iggy?
‎E un design tare.
‎Dar nu trebuia s-o faceți, fiindcă…
‎Trebuia. Să te distrezi și tu.
‎Uite! Prăjina telescopică ‎te menține stabil.
‎Roțile cu arc absorb șocurile ‎și te mențin pe drum.
‎Și mânerele îți păstrează palmele moi. ‎Ce zici?
‎Cred că… Trebuie să iau o cască…
‎pentru casca mea.
‎Și trebuie…
‎să curăț asta.
‎Și trebuie…
‎să mă dau la 16 ore după masă. Scuze!
‎Nu e o regulă pentru înot?
‎Pa!
‎Nu înțeleg. I-am făcut stabilizatorul.
‎De ce nu vrea să se dea și el?
‎Mistere, ghicitori ‎Sau un puzzle, provocări!
‎Dacă nu știu răspunsul ‎Eu voi încerca să aflu
‎Cum, ce, de ce?
‎Iar curiozitatea-mi dă impulsul
‎Cum, ce, de ce?
‎Gașca e aici ‎Noi vom porni
‎O nouă misiune cu prietenii
‎- Nu știm ce găsim ‎- Dar e distractiv
‎Și mă-ntreb…
‎De ce?
‎Cred că știu răspunsul.
‎Iggy, te ascunzi de noi?
‎Nu-s Iggy, sunt un pom.
‎Știm că tu ești.
‎Te temi să te dai cu placa?
‎- Nu, dar nu… ‎- Nu vrei să te murdărești.
‎- Nu vrei trucuri? ‎- Nu vrei pe rampele mari?
‎Să facem un pact. ‎Dacă încerc o dată, îmi dați pace?
‎Absolut.
‎După ce înveți echilibrul, ‎te vei da singur cu placa.
‎Bine, Iggy, frumos și încet.
‎Ai reușit!
‎Acum te putem învăța ‎kickflipuri.
‎- Dipflipuri. ‎- Trickflipuri.
‎Și, desigur, răsucirea lui Rosie Grozava!
‎Ada, Rosie, nu vreau să mă dau cu placa!
‎Doar mi-a plăcut să proiectez parcul.
‎Nu-ți place să te dai cu placa?
‎Ei bine, nu.
‎Oamenii au preferințe diferite.
‎Mie și lui Rosie ne plac șopârlele, ‎dar tu…
‎Mă sperii.
‎Da. Sau ne plac cercurile, dar Rosie…
‎Nu înțeleg. Gaura e atât de mare, ‎cercul e atât de subțire.
‎Bine, cred că înțeleg.
‎Nu e musai să-ți placă ‎fiindcă ne place nouă.
‎- Nu-i nimic. ‎- Da.
‎Câtă vreme ne simțim toți fab-tastic,
‎- …nu contează ce facem. ‎- Da.
‎Scuze, Iggy. Trebuia să ascultăm.
‎Da. Nu trebuia să te-mboldim ‎să te dai cu placa.
‎Nu-i nimic. Știu că voiați să mă distrez.
‎Vino-ncoace!
‎Știți ce-ar fi amuzant? ‎Să facem îmbunătățiri.
‎Mă gândeam…
‎E cu 125% mai grozavă!
‎Tu proiectezi, noi ne dăm.
‎Da! Încă le am!
‎Da!
‎„Remediul Adei pentru o problemă comună.”
‎Biata mama!
‎Oare-i va fi bine la cina de duminică ‎a strămătușii Bernice?
‎Nu vreau să ratez macaroanele ‎strămătușii Bernice.
‎Și vreau să se facă bine mama.
‎Să lucrăm la formula însănătoșirii.
‎Storcătorul e gata.
‎Cine a găsit formula însănătoșirii?
‎E veche, nu știm cine.
‎Lumea știa că-s leacuri în plante
‎și le-a încercat ‎pân-a găsit combinația bună.
‎- E creativ. ‎- Asta fac savanții!
‎Încerci combinații ‎până o găsești pe cea bună.
‎Lămâi, vitamina C. Ghimbir, antioxidanți.
‎Anti-oxi-ce?
‎Antioxidanți. Protejează celulele.
‎Miere pentru energie și contra tusei. ‎Cocos pentru potasiu și hidratare.
‎Și piper de Cayenne. Subțiază mucusul.
‎Chestia aia cleioasă din nas? Scârbos!
‎Ingredientele lucrează împreună. E chimie.
‎Să-i dăm preparatul mamei voastre
‎și să-i gonim gripa în stratosferă!
‎Virușii merg prin aer în picături.
‎Ca în naveta strănutului sau a tusei.
‎Un bolnav împroașcă stropi ‎când tușește ori strănută.
‎- Nu vreau stropi de strănut pe mine! ‎- De asta te ferești.
‎Să se ferească și Iggy și Rosie când vin.
‎- Tu de ce poți intra? ‎- Am avut gripă.
‎Deci am mecanisme de apărare.
‎În afara mea, aici au voie doar plante…
‎Mereu mă surprinde asta!
‎Plante, animale și roboți. Atât.
‎- Bine. ‎- Da.
‎Bun, poftim. Așa.
‎Tata-asistent pleacă.
‎Știu că vă iubiți mama, dar nu intrați.
‎Vă puteți îmbolnăvi ‎și îi trebuie odihnă. Vă iubesc!
‎- Pa! ‎- Pa, tată!
‎Cine-i ia temperatura, o îmbrățișează
‎și o învelește în lipsa tatei?
‎- Mamă! ‎- Stai!
‎Tata a zis să nu intrăm.
‎Sunt bine. Mi-a căzut sucul.
‎Nu-i nimic. Mai facem.
‎Dar cum i-l ducem dacă nu putem intra?
‎Iggy și Rosie-s pe drum. ‎Vom afla, cu știința.
‎Ciudat. Parc-am auzit…
‎Bună!
‎N-am vrut!
‎Ai zis s-o lăsăm să se odihnească, ‎m-am strecurat ca un ninja.
‎A mers. Prea bine. Unde e Iggy?
‎Sub scaun?
‎Hei, Iggy!
‎Eu sunt. Pocnesc.
‎- Bună, Ada. Bună, Rosie. ‎- Ce faci acolo?
‎Și de ce arăți ca un luptător de sumo
‎care sună a pop-corn?
‎Pop-corn!
‎Mă feresc de gripa mamei tale.
‎Sădesc cu tata un pom gigantic în weekend
‎și nu vreau să risc.
‎Poți să intri.
‎Vom fi bine cât nu ne apropiem de mama.
‎Putem să stăm pe gânduri cu mine aici?
‎Sigur. Am o idee. Facem un pai lung
‎și lăsăm sucul afară ‎ca mama să-l bea din cameră.
‎Dar dacă paiul se sucește
‎și soarbe atât de tare încât o aspiră?
‎I-ar face tare rău la gât.
‎Ucid virusul ca un dragon!
‎Încasează, virusule!
‎Dar virusul e alcătuit ‎din mulți stropi plutitori.
‎Și-s vizibili doar la microscop.
‎Așa e mult mai greu.
‎Am auzit o tuse!
‎Am o idee. Putem băga sucul într-o vulă.
‎- Ce e o vulă? ‎- Parc-a zis „Hubble”.
‎Ca telescopul.
‎- Nu. ‎- Fabulă?
‎- Nu. ‎- Globulă?
‎- Nu. ‎- Fibulă?
‎- Nu. ‎- Barabulă?
‎- Iggy a făcut un roboțel. ‎- Un mesaj!
‎Scrie: „Să punem sucul într-o bulă.”
‎Asta urma să zic.
‎Super idee să trimită mesajul cu un robot,
‎dacă el nu intră.
‎Stai! Asta e!
‎Rosie… robot!
‎Sunt Rosie Revere.
‎Dar și Rosie Robot sună destul de bine.
‎Nu, adică să facem un robot
‎să-i ducă mamei formula.
‎Exact!
‎Roboții merg unde nu pot oamenii.
‎Ca Marte sau oceanul.
‎Sau sufrageria noastră.
‎Marte e în ocean în sufrageria voastră ‎cu gripa robotului?
‎Nu putem lucra așa.
‎Am o idee.
‎Dacă Iggy va afla mai multe despre viruși, ‎va avea curaj să intre.
‎Am aflat că virușii parcurg doar 1,80 m
‎și mi-am zis că pot intra.
‎Dar tot port ecranul ‎dacă se-apropie vreo picătură.
‎Bine că te auzim. Deschidere laborator.
‎Ce fel de robot să facem?
‎Facem, cum zicea Iggy, o bulă ‎și-i punem mâini și picioare.
‎- Da! ‎- Super!
‎Iată-l pe Robo-Bulă!
‎E formidabil.
‎Îmi place! Să-l băgăm acolo!
‎Am un lot proaspăt ‎de formulă de însănătoșire.
‎Mersi, Arthur.
‎Robo-Bulă, du-i sucul mamei.
‎Se izbește de tot locul.
‎O va trezi pe mama.
‎Se trezește!
‎Trebuie un robot mai bun.
‎Să facem un robot de carton.
‎Bună idee, Rosie!
‎Nu va scârțâi și pocni ca Robo-Bulă.
‎Și e pătrat, deci nu va mai ricoșa.
‎Să trecem la treabă!
‎Iată-l pe Robo-Carton!
‎E prea pătrat.
‎Nu încape pe lângă mobilă.
‎Nu!
‎Nici Robo-Carton nu merge.
‎Roboții-s un rebut.
‎Mama nu-și va primi formula
‎și vom rata cina strămătușii Bernice.
‎Eu renunț
‎N-o pot face ‎S-a sfârșit
‎Nu pot depăși momentul
‎Pare imposibil ‎Peste tot obstacole
‎Greșeli, voi evita ‎Voi renunța
‎Nu găsim soluția
‎N-avem cum să reușim
‎Nu ceda
‎Nu renunța
‎De la început din nou vom încerca
‎Greșind, așa învățăm
‎Și accidente vom întâmpina
‎Nu ceda
‎Nu renunța
‎Experiență tu vei căpăta
‎Vom încerca, noi nu vom renunța
‎Chiar da!
‎Nu te teme, Ada. ‎Găsim noi o cale să-ți ajutăm mama.
‎- Unde-i voință, e robot. ‎- Da!
‎Să încercăm ‎până găsim combinația corectă.
‎Stai. Cum a făcut autorul ‎formulei de însănătoșire.
‎Cred că am legat toate bulinuțele.
‎Am făcut roboți, ‎dar n-au fost buni pentru misiune.
‎Da. Cum n-ai trimite un robot subacvatic ‎în spațiu.
‎Ar fi un robo-rebut.
‎Ce robot i-ar duce mamei sucul ‎până se-ntoarce tata?
‎Arthur!
‎Genial!
‎Așa e. De ce de data asta?
‎Mamei îi trebuie un robot ‎care să-i aducă formula,
‎s-o-nvelească, să-i ia temperatura, ‎s-o îmbrățișeze.
‎Robo-asistent-tată.
‎Sunt un geniu!
‎La treabă, copii! Merg să mai fac suc.
‎Să facem un robot nou.
‎Iată-l pe Robo-asistent.
‎- Tare! ‎- Da!
‎L-am programat ca pe un asistent. ‎Și e silențios, n-o trezește pe mama.
‎- Tare! ‎- Da!
‎Am un lot proaspăt de formulă.
‎Ce silențioasă e aia! Mereu ne surprinde.
‎Ești genială, Micuța A!
‎L-a făcut fără să verse sucul ‎sau să pocnească.
‎Și e silențios ca un ninja.
‎E perfect.
‎Mersi, asistent!
‎Stai… Asistent?
‎- Ura! ‎- Robo-asistent!
‎Fabtastic!
‎Îmi plac macaroanele tale, ‎strămătușă Bernice.
‎Și mie. ‎Sunt potrivit de crocante și de moi.
‎Bun! Dacă-s mai crocante ‎ca picioarele în zăpada proaspătă
‎și mai moi ca untul ‎de pe-un biscuit fierbinte, am reușit.
‎Mă bucur că rețeta familiei Twist ‎m-a vindecat de gripă
‎ca să mă bucur de rețeta familiei Twist.
‎Nici n-o să întreb.
‎Mi-a venit o idee. ‎Să mai întâlnim un savant!
‎Haide!
‎Sunt Jamal Lewis, inginer biomedical.
‎Vă prezint sistemul imunitar.
‎Să mergem!
‎Aici păstrăm substanțele inflamabile.
‎- Nu! ‎- Pericol. „Inflamabil”.
‎Nu ne jucăm aici.
‎Puteți cauza explozii.
‎Asta e camera de cultură tisulară.
‎Aici cultivăm celule.
‎Sunt celule foarte speciale.
‎Importante pentru sistemul imunitar ‎și imunitate.
‎Sunt celule ce pot devora germeni.
‎Pot mânca bacterii și viruși ‎împiedicându-i să vă infecteze.
‎Nu le vedem cu ochii.
‎Le privim cu un instrument special
‎numit microscop.
‎Aceste celule sunt în tot organismul.
‎Sistemul imunitar e un sistem de celule
‎care acționează să vă protejeze