СЕРІАЛ NETFLIX
Як, що, де, коли? Що, де, коли?
Ада Твіст — мудрагель
У неї завжди є мільйон ідей
Тут і там, навкруги, науку, повір, зустрінеш ти
Наш Іґґі Пек дім зведе,
А Роузі Ревір — інженер
До справи час
Чекаємо вас!
Питання, таємниця чи загадка якась
Треба диво нам відкрити, щоб гіпотеза зійшлась
Наука — це клас!
Ада Твіст — мудрагель
У неї завжди є мільйон ідей
Про все на землі
Висовує гіпотези, шукає купу доказів
Дослідниця Ада Твіст!
«Покажи мені зайця».
Там. Назву це «писанкова Мушу».
Наче дивишся в Дзеркало, правда, Мушу?
Поглянь на мої. Я думала: «Як зробити файну писанку?»
А тоді докумекала.
Усіма можливими кольорами.
Вони такі ж барвисті, як і ти.
Так гарно, Іґґі!
О, ні!
Було близько.
Ще однісінька писанка… і…
Фініш. Писанзька вежа.
-Овва! -Круто!
Які прекрасні писанки.
Молодці, дітки.
-Дякую, мамо. -О, дякуємо.
Гаразд. Писанки та кошики готові.
Різдвяні штани… чудесні. А далі, як завжди.
Пошук великодніх яєць!
Улюблена традиція Твістів!
Хто ж цього року ховатиме яйця? Мама чи тато?
Ну, ми довго думали й вирішили, що цього року…
ти.
Я? Але я ж ще ніколи цього не робила?
Твоя голівка готова до вушок.
-Тобі личать. -Дякую!
Обіцяю шанувати вушка.
Це буде найкращий пошук яєць вашого життя.
Ніщо мені не завадить.
Мушу, ні!
Писанки!
Молодець!
Дякую. Хороші рефлекси.
Твій кошик для писанок.
Я не братиму участі.
Але ти повинен. Це ж традиція Твістів!
Тобто ми всі разом робимо це.
Нудно, коли писанки легко знайти.
Мені 11. Потрібне щось складніше.
Ну, цього року я ховатиму писанки,
тож буде зовсім нелегко.
Зовсім-презовсім нелегко.
Доведеться гріти чуба.
Хоча, це трохи занадто.
Добре, я спробую,
але якщо буде легко, то не братиму участі.
Артур любить труднощі.
Як і ми.
Тож це буде чудово.
Треба знайти потаємні закутки для писанок.
Час брейншторму? Бо у мене ідея.
Ну ж бо, Іґґі!
Зробимо зменшувальний промінь для писанок, щоб Артур навіть не бачив їх.
Це грандіозно, Іґґі, чудово!
Чи мізерно?
А якщо нас теж зменшить?
Про це не подумав.
Воно того не варте. Мені личить мій розмір.
Так краще.
Погляньмо.
Як ще можна добре сховати їх?
Як щодо…
великоднього зайця!
Цікаво. Великодній заєць уміє ховати.
Чому він великий і стрибучий?
Лячно.
Ні, великодній заєць у дворі. Ось він!
-Нічого не бачу. -Я теж.
Щойно ж бачила.
Повертаймося до брейншторму.
У мене ідея. Ми вміємо грати в хованки.
Найкраще.
Використаймо ці навички для писанок.
Наприклад я люблю ховатися в темряві — там складніше побачити.
Тож сховаю писанку в темряві.
А я ховаюся десь високо, адже люблю висоту й тут складно дістати.
Тому я заховаю своє на висоті.
Я ховаюся в неочікуваних місцях,
бо в хованках важливий елемент сюрпризу.
Здається, ми вирішили, як їх сховати.
Поскакали.
Заєць!
Артуре, ми готові!
Ой. Забула сховати.
Одна в сараї, інша в горщику
й остання в кишені Роузі.
Вибачте. Великодній заєць відволік.
«Великодній заєць»? От дітлахи.
Хай там як, цього року без мене. Побачимося.
Стривай! Дай ще один шанс.
-Не знаю, у мене справи. -Прошу, Артуре.
Пошук великодніх яєць — то не сімейна традиція без тебе.
Дай заховати хоча б одну.
Гаразд. Одну.
Але якщо знайду її швидко, то ніколи не гратиму.
Ніколи?
-Ніколи. -Це складніше, аніж я гадала.
Разом ми точно щось вигадаємо.
Разом.
Стривай! Окремо наші схованки були легкими.
Але якщо об'єднати…
Знайдемо найпотаємніший закуток.
Обожнюю спільну працю.
То потрібен темний, непередбачуваний закуток на висоті.
Де ж знайти таку схованку?
-Заєць! -Де?
Ось там.
Стривайте, де він?
Може, тобі примарилося.
Може, це як того разу з садовими гномами.
Або коли начебто бачила фей.
Або малого троля.
Я бачила зайця!
Ой-ой. О, ні!
Впіймала!
Стривайте. Гвинтокрил.
У ньому можна сховати.
У ньому темно, складно побачити.
А якщо запустити — буде високо.
І це точно неочікувано.
Б'юся об заклад, цього разу буде нелегко.
У моєму гвинтокрилі.
Що? Ти не мав так швидко впоратися.
Я експерт з пошуку писанок.
Чи «писанкоперт». Вловив? Писанкоперт.
Ой, вибачте. Невдалий час.
Отже я не шукатиму писанок. Ніколи.
Щасливо, дітлахи. А я гратиму в дуже складну відеогру.
«Кошенята проти прибульців».
Я вперше ховаю писанки й навіть не можу сховати від Артура.
Улюблена сімейна традиція зруйнована.
Я здаюсь
Я не можу Зупинюсь
Бо це, схоже, уже тупик
Не бачу ради я, куди не ткнуся — там стіна
Боюся підвести вас, я здаюсь
Нащо ці старання?
Адже це все дарма
Усміхнись
І повір
Спробуй ще раз, і в тебе вийде все
І помилка — не страшна
Бува, в пригоді стане нам вона
Усміхнись
І повір
Помилятись може кожен з нас
Та спробуй ще…
Спробуй іще хоч ра-а-аз… Давай
Великодній заєць не здасться, бо ти не віриш.
-І тобі не можна. -Немає великоднього зайця.
От і є. Він ось там.
-Я теж нічого не бачу. -Де він?
Покажи зайця, Роузі! Покажи!
Просто приглянься.
Я бачу!
Він справжній. Як ми раніше не бачили?
Ховався перед носом.
«Ховався перед носом»?
Я знала, що нотувала це. Заєць має камуфляж.
Каму-флюж?
Ка-му-фляж.
Коли тварина має захисний окрас середовища.
Неймовірно.
Як хамелеон. Вони змінюють кольори.
Чи як примарові.
Вони маскуються під рослини.
Чи заєць.
Вибач, що не вірив, Роузі.
Так, і мені пробач.
Нічого. Через ка-му-фляж тварин складно помітити.
Чудово для переховування.
Одна з хитростей природи.
І так можна примусити Артура гріти чуба.
Замаскувавши писанки.
Файностична ідея.
Лабораторія — пуск.
Щоб замаскувати,
треба ототожнити з довкіллям.
Тому доведеться забруднитися,
адже ховаємо у дворі.
Так!
Гаразд. Заради науки.
Непоганий комір-пляж.
Тобто камуфляж.
-Гадаєте, спрацює? -Перевіримо.
Сховавши перед носом.
Це найскладніші пошуки писанок. Навіть ніж твої, кицю.
Треба нові окуляри, бо ще ні одного не знайшла.
Складно? Зараз розсуджу.
Це складніше, аніж моя відеогра.
-Молодчина, сестричко. -Дякую, братику.
-Я знову в грі. -Добре.
Бо я найбільше люблю цю традицію з тобою.
Гаразд. Досить слинявості.
Треба шукати…
писанку!
Замаскували? Геніально. Як ви докумекали до цього?
Заєць допоміг.
Не бачу зайця.
Отож-бо й воно!
«Найкращий повітряний змій».
Ну ж бо!
Він запізнюється! Де ж він?
Ігровий час дорогоцінний.
Дивно. Іґґі пунктуальний.
А якщо він заблукав? Чи загруз у сипучих пісках.
Чи… просто запізнився.
-Привіт. -Запізнився.
Вибачте, повітряний змій дуже важкий.
-Дякую. -Ще не бачила такого змія.
Так. Завтра в парку змагання літунів
і я хочу перемогти,
тож довелося поламати голову.
Літуни зазвичай однакові, але не мій.
Він точно неординарний, але що це взагалі таке?
Моя улюблена китова акула.
Китова акула — це кит чи акула?
Акула завбільшки з кита. Але вони милі. Тому я їх люблю.
Уже запускав?
Ще ні.
А можна нам з тобою?
Будь ласка?
Звісно. Тому й приніс.
-Чудово! -Єй!
Пристебніться та перевірте кріплення, бо літун готовий до зльоту!
Лети, гігантська китова акуло, лети!
О, ні.
Ой леле!
Цього не було в планах. Ще одна спроба.
Не розумію.
Я стільки часу створював найкрутішого, найбільшого зламай-голову літуна.
Чому не літає?
Хороше питання.
Не турбуйся, ми з'ясуємо це.
-Як? -Науковим методом.
-О, точно! -Звісно!
Науковий метод!
Ось наше спостереження
Час ставити питання
І досліджувати Сформувати гіпотезу
І провести експеримент
І що ми дізналися?
Висновок чекає
Запишемо все І поширимо результат
Це наш науковий метод!
Уже є питання. Чому літун не літає?
«Велика книга відкриттів та винаходів» має знати про польоти.
Немає потреби.
У мене є все, що треба ось тут.
Моя мама пілот, а тітка Роуз будувала літаки,
тож я багато знаю про польоти.
Сідайте, учні.
Є дещо необхідне для польоту.
Хто знає, що?
Магія?
Моя школа, але ні. Адо?
Крила.
Ближче. Треба бути аеродинамічічним.
Тобто аеродинамічишним…
Аеродинамічним?
Саме так! Ае-ро-ди-на-міч-ним.
Це про рух повітря навколо речей.
Для польоту речам потрібна купа рухомого повітря під ними.
Це називається «підіймальна сила».
Записала.
Люблю її, адже вона здіймає речі в повітря. І легше вимовити. Учіться.
Це підіймальна сила. Спробуєте?
Авжеж.
Так! Пір'їна має підіймальну силу!
А тепер Мушу має пір'їну.
Здається, я зрозумів цю силу.
Потрібно багато рухомого повітря, щоб летіти.
Саме так. І як це втілити?
Дмухаючи дуже й дуже сильно?
Хороша спроба.
Але ні. Потрібен вітер!
Розумно.
Листя не рухається.
І музична підвіска не грає.
Може, літун не летить, бо мало вітру.
Гадаю, у нас є гіпотеза.
Якщо буде більше вітру, то полетить.
Але є гігантська проблема.
Ми не можемо контролювати погоду.
Ми не зробимо вітер тут, але я знаю, де можна.
Лабораторія — пуск.
Не зволікайте. Ходімо!
Круто!
Адо, що це?
Вітер, звісно ж. Одягніть це.
Круто! Тепер перевіримо, як високо він літає!
Ну ж бо!
Отакої!
Схоже, гіпотеза хибна.
Не цілком.
Літуну потрібен вітер, але потрібно ще щось.
Може, він завеликий?
Не знаю.
Брати Райт винайшли літаки, а вони величезні.
-Привіт! -Вітаю.
Брати Райт впоралися б з цим.
Щоб винайти літак, вони мали добряче поламати голову.
Навіть переламати голову.
У ті часи люди навіть не здогадувалися, що люди можуть літати.
Так, але їхній літак мав двигун, щоб літати.
У мого літуна немає.
Так. Але спершу вони тестували без двигуна.
Літак без двигуна?
Тобто величезний літун?
Технічно — планер. Ось такий.
-Малий і милий. -Круто!
Здіймемо малюка й дізнаймося, чому літає?
-Не думаю, що всі помістимося. -З таким настроєм точно ні.
Уважно вдивіться й одягніть кепки уяви.
Ульотно!
Іґґі, ти маєш бачити це.
Нічого. Я люблю літати, заплющивши очі.
Гаразд, але ти пропускаєш доволі епічні краєвиди.
Гаразд. Лише один погляд.
О, Божечку.
Неймовірно! І страшно.
Але все ж неймовірно!
Дивіться! Купа підіймальної сили.
Напевне, тому що крила плоскі й трохи зігнуті.
Аеродове спостереження.
У мене ще одне. Дощова хмара!
Шарувато-дощова!
Завжди цікавило, що всередині.
Виявилося, що купа води.
Птахи! Ой-ой. Не люблю птахів.
Поглянь, як летять. Ключем.
Цікаво, чому.
Бо така форма аеродинаміо…
Тобто аеро-ди-на-мічна.
Розрізає вітер, тож він не штовхає їх назад.
А у планера така ж форма.
Ось чому всі літуни були такої форму торік.
Мабуть, цього не вистачає моєму.
Нова гіпотеза.
Більш аеродинамічна форма змусить його літати.
Гадаю, це воно!
Іґґі!
Аварійна посадка. Усе добре?
Так.
Навіть чудово, бо знаю, що робити з літуном!
Якщо зроблю схожим на планер, ширшим спереду, вужчим ззаду
й пласкішим для збільшення підіймальної сили, то полетить.
Гадаю, брати Райт сказали б «браво».
Бувайте.
Спробуймо.
Ножиці, будь ласка.
І… готово!
Схоже на…
ординарного літуна.
Зате аеродинамічний.
Так, але я хотів змагатися,
лише якщо зроблю щось креативне.
Щось зламай-голову.
Але це не те.
Іграшкові очі додають бадьорості.
Проїхали.
Як я зможу перемогти з таким літуном?
Може й, не варто брати участі.
Іґґі, стривай! Той літак точно аеродинамічний, так?
То брати Райт не ламали голову.
Що?
Для створення літака,
вони думали над тим, що мали.
А мали вони фізику!
До мене доходить.
Брати Райт слідували законам фізики…
Але все ж створили щось дуже круте й унікальне.
Так. Дослідники завжди ламають голову з тим, що є.
І якщо хтось і здатен на це,
то це ти, Іґґі Пек.
Гаразд.
Зробімо це.
Маємо вітер.
Але чи є політ? Ну ж бо, Іґґі!
-Так. -Літає!
Нам вдалося!
Це найкрутіший літун!
Не знаю. Наче чогось не вистачає.
Тепер це точно найкрутіший літун.
Не дивно, що ти переміг, Іґґі.
Не я переміг, а ми перемогли.
Тому в ньому наші улюблені тварини.
Моя китова акула…
Моє сонечко…
І мій єдиноріг.
У мене новий улюбленець — сонечко-єдиноріг-китова-акула.
Сон-ріг-кит-акула.
Так сон-ріг-кит-акула каже: «Нам вдалося!»
Переклад субтитрів: Володимир Савельєв