СЕРІАЛ NETFLIX
Як, що, де, коли? Що, де, коли?
Ада Твіст — мудрагель
У неї завжди є мільйон ідей
Тут і там, навкруги, науку, повір, зустрінеш ти
Наш Іґґі Пек дім зведе,
А Роузі Ревір — інженер
До справи час
Чекаємо вас!
Питання, таємниця чи загадка якась
Треба диво нам відкрити, щоб гіпотеза зійшлась
Наука – це клас!
Ада Твіст – мудрагель
У неї завжди є мільйон ідей
Про все на землі
Висовує гіпотези, шукає купу доказів
Дослідниця Ада Твіст.
«Ада Твіст, ілюзіоністка».
У цих спагеті ідеальна пропорція локшини й соусу.
А презентація — просто магічна.
Так, це було файностично, місис… Ті.
Це була велика! Вибачте.
Хочете велику відрижку? Як вам ця?
Вражає!
Як ти це робиш, тату?
Хочете знати секрет гарної відрижки?
-Так! -Звісно!
Вуглекислий газ у газованих напоях є причиною відрижки.
Вуглекислий газ?
Десь я вже чула про це.
А, точно!
Ось воно. Це хімічна сполука.
Ти знала, що ми ще й видихаємо його?
Ага. Вдихаємо кисень,
а тіло перетворює його на вуглекислий газ.
Або відрижку.
А зараз, на вечірньому шоу,
прошу вітати єдиного та неповторного
неймовірного Артура-кадабру!
Одягайте окуляри,
бо я виконаю найблискучіший фокус вашого життя!
Я примушу зникнути ось це чорнило!
-Та ну! -Круто!
-Візьму рушник. -О, ні!
Надіюся, відпереться.
Може, вдасться відчистити… магією!
-Неймовірно! -Чудово.
Я ж казав, що зникне.
А з брудним посудом це теж працює?
Як ти це зробив?
Магія!
Ні, справді. Прошу, скажи, Артуре! Я хочу знати.
Вибач, маленька. Ілюзіоніст не видає секретів.
Ну, побачимо!
Як ти це зробив?
Не скажу.
Скажи, як.
Ні.
А тепер скажеш?
Мамо!
Маленька, припини діставати Артура через фокус.
-Але я хочу знати. -Знаю.
Але якщо Артур не хоче казати,
ти маєш поважати це.
Гаразд. Я припиню.
Моя розумниця.
Добраніч, мамо.
Чорнило…
Зникає…
Святі котики…
Магія…
Як?
Я маю знати секрет фокуса!
Терміновий брейншторм з самого ранку?
Щось серйозне.
Так. Маю дізнатися, як Артур примусив чорнило зникнути.
Ну, цьому точно є логічне пояснення.
Твій брат — чаклун.
Я давно знаю Артура.
Шість років, 85 днів і дві години, якщо бути точною,
не думаю, що він — чаклун.
Отакої.
Іґґі, як думаєш?
Мій мозок не здатен на це так рано.
Може, Роузі має рацію й він чаклун.
Не може бути.
Наука має знати відповідь.
Артур розлив купу чорнила на скатерку,
а тоді воно зникло.
Він скористався чимось, щоб відчистити її, щоб ми не помітили.
Потайки.
Лабораторія — пуск.
Якщо Артур чимось швидко відчистив пляму,
то це здалося б магією.
Гадаю, у нас є гіпотеза.
Я маю гіпотезу
-Якщо -Припустити,
-Як це -Пояснити?
Так чи ні, Ми відповідь шукаємо!
Може, усе й не так, Ми з'ясуємо це
Що теорія принесе
Припущення в нас є, та чи підтвердження знайдемо?
В цьому суть гіпотези є
Я маю гіпотезу
Правильна вона чи ні?
Вперед!
Щоб перевірити гіпотезу, треба розлити чорнило.
Тому нам потрібне це й ось це.
Готуйсь, цілься, кулька!
Безлад!
Купа чорнила.
Як і на нас.
Не на мені. Я чистесенький.
З'ясуймо, чим виводиться чорнило.
-Може, лимон? -Так.
Мама чистить ним ванну.
Гаразд. То Артур відчистив чорнило не лимонним соком.
Спробуймо щось інше.
Оцет.
Мийний засіб.
Харчова сода.
Ні. Газована вода?
Не розумію. Нічого не працює.
Ані каплі.
Казала ж, це магія.
Але замість заклинання він, мабуть, використав особливе чорнило.
Цей експеримент — епічний провал.
Роузі, що було в тих пляшках?
Харчова сода та оцет.
Харчова сода та оцет!
О! Так робиться… вулкан!
Біжімо!
Облиште мене, рятуйтеся!
Хапайся за руку!
Дякую. Це сильна хімічна реакція.
Здається, я докумекала.
Може, фокус Артура — це хімічна реакція?
Роузі, може, ти й мала рацію, це могло бути особливе чорнило.
То це все ж магія.
Я б сказала наука.
Особливе чорнило, що зникає від відповідного хімікату.
Тому схоже на магію.
Є проблемка: Артур не змішував ні з чим чорнило.
Ось і ні. Артур дихав на чорнильну пляму.
А які хімікат ми видихаємо?
Точно!
Вуглекислий газ.
-Саме так! -Вірно!
У мене нова гіпоте…
Гіпотеза.
Якщо Артур використав чорнило, яке зникає від вуглекислого газу,
то тому воно й зникло.
Неймовірно.
Якщо нова гіпотеза вірна, то це чорнило має зникнути від вуглекислого газу.
Треба лише перевірити.
Але як? Вже немає місця.
Ну, дослідники працюють з тим, що є.
Отакої! Я так пишався, що не вимастився.
Гаразд. Заради науки.
Не дивитимуся.
Не хвилюйся. Ми хутко розчинимо його.
-О, ні. -Нумо, Роузі.
Веселіше відригувати вуглекислий газ, ніж видихати.
Ага.
Погляньте!
-Так! -Спрацювало!
Я досі чистенький.
О, ні!
От халепа. Знову в чорнилі.
Але це заради науки,
тож нічого.
Вдалося!
Фокус Артура — це магія науки.
Як ваш день?
Почнімо з тебе, любий.
Ми отримали серію фантастичних книг. Не дочекаюся…
-Я знаю секрет фокуса! -…прочитати.
Це особливе чорнило, що зникає від вуглекислого газу,
який ми видихаємо,
тому воно зникло, коли ти дихнув!
Ти серйозно? Не можу повірити.
А що з Артуром?
Кицю, мабуть, думає, що ти зіпсувала фокус.
Не псувала, а розгадала.
Його фокуси для забави, а не щоб розгадувати їх.
Уяви, що ти робиш секретний винахід, а Артур розповідає всім про нього.
Напевне, я була б дуже засмученою.
Думаю, маю нову теорію.
Так? Яку ж?
Теорію зниклого чорнила.
Може, інколи найважливіше запитувати себе:
«Що відчують інші?»
Йди звідси.
-Але я хочу дещо сказати. -Я не впущу тебе.
Якщо він не говорить,
може, я зможу сказати по-іншому.
Має спрацювати.
Чистий аркуш паперу?
Не чистий. Щоб побачити надпис, потрібна магія.
Ти побачиш чорнило, якщо нагрієш його.
Вау, круто.
Це магія хімії.
Так, знаю. Це справді круто.
Вибач, що зіпсувала фокус, Артуре.
Я лише хотіла знати секрет, бо це найкрутіший фокус.
Ну, це найкрутіше вибачення.
Я пробачаю тобі.
Може, навчити тебе фокуса?
Гаразд!
А зараз я, Ада Твіст, ілюзіоністка, дістану монету ні звідки!
Круто!
Знову неймовірно. Як ти це зробила?
Вона завжди була там?
Вибачте. Ілюзіоністи не видають секретів.
«Грай, як Артур».
Вут стільки крутеливів, Аво.
Я знаю підводну.
Він каже: «Тут стільки крутеликів, Адо».
Скажи?
Не шкода віддавати?
Мені ж не потрібні. Тепер інші забавлятимуться.
Перші лабораторні окуляри.
Такі маленькі! Наче для феї.
Ну ось. Вони вже замалі,
але підійдуть малій дослідниці
з її першим експериментом.
-Ще дещо. -Для одного сміття, для іншого скарб.
Блискуче.
Що у вас там, місис Ті?
Старі золоті штани м-ра Твіста, Роузі.
Він був у них при нашому знайомстві.
-Гей! -Коли він був у формі.
Перепрошую. Я досі у формі.
-Нумо, тату! -Ось так.
Так, м-ре Ті!
Ой! Спина!
Але я у формі й штани для танців мої.
У них я зустрів мою королеву.
Гаразд, залишай.
Зате добряче заробимо на концертних футболках.
О, цікаво, скільки ж.
І я ще дещо віддам.
Майже новий футбольний м'яч. Без вм'ятин. Надутий. Гарний стан.
-Обережно! -Пригнись!
Бачиш, крихітко? У формі.
О, так! Малюче, чому віддаєш його?
Я не люблю футбол.
Ти ж благав мене про нього.
Гайда покатаємо м'яч.
Я невдаха. Навіть не забивав гол.
-Не думаю, що ти невдаха. -Точно ні.
У нас є час перед візитом до фонду пожертв.
Ходімо. Треба дозбирати речі.
Тобі ж чудово дається кожен вид спорту,
а що не так з футболом?
Я довго думав про це, і по правді, не знаю.
Це таємниця. Загадка. Головоломка. Квест.
-Може, ми допоможемо? -Як?
Розумні дослідники щось вигадають.
Правда, Роузі й Іґґі.
-Ага! -Точно!
Вияснимо, як допомогти Артуру забити гол. Науково.
Треба дослідити тебе й сформувати гіпотезу.
То я — лабораторна миша?
Наш лабораторний Артур.
Наука і спорт чудово поєднуються.
-Так. -Правда.
З чого почнемо?
Ще й не почали. Я не знаюся на футболі.
Футболісти мають бути швидкими.
Так! Перевіримо швидкість.
Перегони? Люблю перегони!
Ви змагайтеся, а я записуватиму.
А я буду фанатом.
Правило Роузі номер 908:
завжди мати накладний палець, щоб стати найкращим фанатом.
Чудово. Дякую, Роузі.
Без проблем? Іще щось?
Маркер для автографів? Вувузела?
Пів хотдога.
Дякую?
Гаразд, учасники, на позначки.
Увага.
Руш!
Нумо! Артуре! Роузі!
Гидота.
Так!
Артур переміг!
Ти швидкий, як блискавка.
Так, неймовірна швидкість.
Можу бігати без упину!
То в тебе й витримка хороша. Далі.
Рівновага. Треба перевірити її.
Обережно.
Отакої!
Артур знову переміг!
Вибач, Мушу.
-Чудова рівновага. -Дякую!
-А тепер удар по м'ячу. -Гаразд.
Ой леле.
З мене футболіст, як з Мушу балерина.
Ми допоможемо.
У тебе є все, щоб добре грати у футбол.
У мене є гіпотеза. Якщо навчишся копати, то заб'єш.
Але як навчитися копати? Я пробував. Не раз! І не зміг.
Ми з'ясуємо. Для цього є брейншторм.
Придумала. Зебри!
Вислухайте.
Зебри найкраще копають.
Може, якщо дослідимо їх, то Артур зможе навчитися забивати гол.
Але зебри довго звикають до людей.
Можна зробити робозебру. Вони люблять людей.
Але деталі з'єднання ніг робозебри непросто знайти.
Вірно.
Але… можна знайти людину, яка добре копає,
і зробити робоногу, яка повторює удар.
Як біонічна тренувальна нога? Круто! Чий удар будемо копіювати?
Гол!
Круто.
На старт, увага… Руш, тату!
Твістер крутиться й б'є.
І Твістер тріснув. Перерва.
Але вдалося. Підійде?
Ага. Дякую.
Гаразд.
Я знаю, як зробити її!
Представляємо
Копача.
-Круто! -Одягаєш на ногу й опля!
Бездоганний удар.
-Ми допоможемо. -Я на воротах.
Покажи, на що здатен, Артуре.
Готові побачити воротарку Роузі, відому як «Непробивна Стіна»?
Второпали? Бо ніхто не заб'є мені.
З цією робоногою? Я готовий.
Я безнадійний, якщо навіть робонога не допомагає.
Я ніколи не заб'ю гол.
Тепер я точно здаюся.
Я здаюсь
Я не можу Зупинюсь
Бо це, схоже, уже тупик
Не бачу ради я, куди не ткнуся — там стіна
Боюся підвести вас, я здаюсь
Нащо ці старання?
Адже це все дарма
Усміхнись
І повір
Спробуй ще раз, і в тебе вийде все
І помилка — не страшна
Бува, в пригоді стане нам вона
Усміхнись
І повір
Помилятись може кожен з нас
Та спробуй ще…
Спробуй іще хоч ра-а-аз… Давай
Вибачте, але я вже вирішив.
Займуся тим, чим вмію. Це веселіше.
-Не розумію. Йому чудово дається теніс. -Навіть коли лише б'є м'яч об стіну.
Стривайте! Я докумекала.
Йому дається теніс через тренування.
У мене нова гіпотеза.
Якщо Артур хоче забити гол, треба тренуватися. Ходімо!
Я ж казав, що не буду. Не змусите передумати.
Лише кілька запитань і дамо спокій.
Гаразд. Що вас цікавить?
-Чому тобі дається теніс? -Не знаю.
Завжди давався?
Чим більше грав, тим краще давався.
Тобто ти тренувався?
Виходить, що так.
Може, якби ти тренувався футболу — навчився б копати, забивати,
стало б весело й ти більше тренувався б. Спробуєш?
Гаразд. Остання спроба.
А тоді — кінець.
Кінець.
Кінець!
Почнімо з основ.
Вперед!
Нумо, Твісте. Постарайся!
Так!
Стоп!
Ось у чому біда.
Маленький, копай внутрішньою частиною стопи, а не передньою.
Чудово!
Тож треба не лише тренуватися, а й уміти тренуватися.
Я робив усе невірно. Я можу добре грати.
Звісно. Готовий бити?
Напевне.
Напевне? Ти готовий чи ти готовий?
Я готовий!
Роузі не пропустить жоден гоулзі.
-Ти зможеш, Артуре! -Нумо.
Піймала!
-Так! -Гол!
Мій синочок!
Я, Артур Твіст, щойно забив мій перший гол!
Так! Артур — номер один.
Як і показує моя рука.
Тобі вдалося!
Ура!
-Дякую, що не покладала рук. -Прошу.
Наука та спорт — хороші товариші. Як і ми.
Покатаємо м'яч?
Так. Ось так!
У футбольних зірок щільний графік.
Переклад субтитрів: Володимир Савельєв