EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Hvordan, hva, hvor, hvorfor? Hva, hvor, hvorfor?
Ada Twist, forskeren
Hvor er det hun skal finne svare hen?
Under her, eller der
Vitenskap finnes overalt
Med Iggy Peck, en arkitekt
Og Rosie Revere, som ingeniør
Og du kan bli med På alt vi skal gjøre!
En liten mystisk gåte, quiz og puslespill
Det er under vi skal løse Med en hypotese til
Vitenskap er best!
Ada Twist, forskeren
Hun må finne ut hvor svaret er gjemt
Hvor enn hun ser vitenskap
Kommer med hypoteser Samler ledetråder
Forskeren, Ada Twist!
"Tryllekunstneren Ada Twist."
Forholdet var perfekt mellom spagetti og saus.
Og presentasjonen var magnifique.
Ja, det var fantastisk, Mrs… T.
Den var stor. Unnskyld meg.
Vil du se en stor rap? Se her.
Imponerende!
Hvordan klarte du det?
Vil du ha hemmeligheten bak et bra rap?
-Ja takk! -Ja!
Denne. Karbondioksid i brus forårsaker raping.
Karbondioksid?
Hvor har jeg hørt det før?
Å ja!
Her. Det er en kjemisk forbindelse.
Vet du at vi puster ut karbondioksid?
Vi puster inn oksygen,
men vi puster ut karbondioksid.
Eller raper det ut.
Og nå, til kveldens show,
gi en varm velkomst til den unike,
fantastiske Arthur-kadabra!
Gjør dere klare,
for jeg skal gjøre verdens beste triks!
Jeg skal få blekket til å forsvinne!
-Umulig! -Kult!
-Jeg henter papir. -Å nei!
Håper ikke det blir flekker.
Kanskje jeg kan rydde opp med… magi!
-Utrolig! -Fint.
Det skulle trylles bort.
Kan du trylle bort oppvasken også?
Hva gjorde du?
Magi!
Nei, hva gjorde du? Si det. Jeg må vite det.
En magiker avslører aldri sine hemmeligheter.
Det får vi se på!
-Hvordan gjorde du det? -Hemmelig.
Si meg hvordan.
Niks.
Kan du si det nå?
Mamma!
Du må slutte å plage Arthur om trikset hans.
-Jeg vil vite det. -Ja da.
Men hvis han ikke vil avsløre trikset, må du godta det.
Ok. Jeg skal gi meg.
Flink jente.
Natta, mamma.
Blekk…
Forsvinn…
Kattunger…
Magi…
Hvordan?
Jeg må vite hva han gjorde!
Nød-idémyldring så tidlig?
Må være alvor.
Ja. Jeg må finne ut hvordan blekket forsvant.
Det finnes sikkert en forklaring.
Broren din er en trollmann.
Jeg har kjent Arthur lenge.
Seks år, åttifem dager og to timer for å være nøyaktig,
og han er ikke magisk.
Søren.
Iggy, noen ideer?
Hjernen min myldrer ikke så bra nå.
Kanskje Arthur er en trollmann.
Det går ikke.
Det må finnes en vitenskapelig forklaring.
Arthur sølte mye blekk på duken,
så forsvant det.
Så han må ha brukt noe for å vaske det opp uten at vi merker det.
Sleipt.
Laster laben.
Hvis Arthur vasket blekket fort,
så så det ut som magi.
Jeg tror vi har en hypotese.
Jeg har en hypotese
-Kan -En observasjon
-Svare på alt -Mon tro?
Korrekt eller ei La oss finne svaret i en fei!
Det er kanskje feil Det ser vi på vår vei
Vi finner en teori, deg og meg
-En utdanningsgest -En hypotesefest
Ja, det er en hypotese
Jeg har en hypotese
La oss se hva som vil skje!
Kom igjen!
For å teste hypotesen, må vi søle litt blekk.
Derfor trenger vi disse og disse.
Klar, sikt, ballong!
Rotete!
Det er fullt av blekk.
Det er vi også.
Ikke meg. Jeg er plettfri.
Vi må finne ut hva som får bort blekket.
-Sitron? -Ja.
Mamma bruker det på badekaret.
Ok. Så Arthur brukte ikke sitronsaft på blekket.
Vi prøver noe annet.
Eddik.
Oppvasksåpe.
Natron.
Nei. Vann med kullsyre?
Hva? Ingenting virker.
Ikke litt engang.
Arthur brukte magi.
Men i stedet for magi, må han ha brukt et spesielt blekk.
Eksperimentet er en episk fiasko.
Rosie, hva var det i flaskene?
Natron og eddik.
Natron og eddik!
Hei! Det er sånn man lager en… vulkan!
Løp!
Gå. Redd dere selv!
Ta hånden min!
Takk. Det var en kjemisk reaksjon.
Jeg tror jeg har løst problemet.
Hva om trikset var en kjemisk reaksjon?
Rosie, kanskje Arthur brukte spesialblekk.
Det var magi.
Jeg tenker mer på vitenskap.
Et spesielt blekk som forsvinner når det blandes med noe.
Så det ser ut som magi.
Ett problem. Arthur blandet ikke blekket med noe.
Jo da. Arthur pustet på blekksølet, husker du?
Hva sa faren min at vi puster ut?
Å ja!
Karbondioksid.
-Akkurat! -Det stemmer!
Jeg har en ny hyp…
Hypotese.
Arthurkan ha brukt et blekk som reagerer på karbondioksid
ved å forsvinne.
Utrolig.
Hvis hypotesen stemmer, bør blekket
forsvinne av karbondioksid.
Vi må bare teste det.
Hvordan? Det er ikke plass.
Forskere må jobbe med det de har.
Å! Og jeg var så stolt av at jeg var helt ren.
Greit. For vitenskap.
Jeg ser bort.
Slapp av. Vi fjerner blekket straks.
-Å nei. -Kom igjen, Rosie.
Det er gøyere å rape karbondioksid enn å puste det ut.
Jepp.
Se!
-Ja. -Det virket!
Fortsatt plettfri.
Å nei!
Å nei. Jeg ble blekket!
Men det er for vitenskap,
så det er greit.
Ja!
Arthurs triks var vitenskapens magi.
Hvordan var dagen?
Deg først, kjære.
Vi fikk endelig den nye fantasyserien. Gleder meg…
-Jeg løste Arthurs triks! -…til å lese.
Du har blekk som forsvinner med karbondioksid
vi puster ut.
Så blekket forsvant da du blåste på duken.
Virkelig? Jeg kan ikke tro det.
Hva er galt med Arthur?
Han føler nok at du ødela trikset hans.
Nei, jeg bare løste det.
Arthurs triks skal underholde, ikke løses.
Tenk om du jobbet med en hemmelig oppfinnelse,
og Arthur avslørte den.
Jeg ville blitt lei meg.
Jeg har en ny teori.
Å ja? Hva da?
Forsvinnende blekk-teori.
Kanskje det viktigste spørsmålet er:
"Hva vil personen føle?"
Gå din vei.
-Jeg vil si noe. -Du får ikke komme inn!
Vil han ikke snakke,
gir jeg beskjed på en annen måte.
Det burde holde.
Et blankt papir?
Nei da. Du må bruke magi for å se budskapet.
Når blekket blir varmt, kan du se det.
Hei, kult.
Det er kjemiens magi.
Ja. Det er ganske kult.
Beklager at jeg ødela trikset ditt.
Jeg ville vite hvordan,
for det var så utrolig kult.
Det var en kul unnskyldning.
Jeg tilgir deg.
Vil du lære et nytt triks?
Ok!
Og nå skal jeg, Ada Twist, tryllekunstner, trekke en mynt ut av luften!
Kult!
Utrolig. Hvordan klarte du det?
Var den der hele tiden?
Beklager. En magiker avslører aldri noe.
"Skru'n som Arthur."
E er så ye kult er, Vada.
Jeg snakker snorkel.
Han sa: "Det er så mye kult her, Ada."
Ja, ikke sant?
Er det tøft å gi bort?
Jeg bruker det ikke. Noen andre kan leke med det.
De første brillene.
De er så små! De kunne nesten passet en fe.
Nettopp. De er for små for meg,
men perfekte for en liten forsker
med sitt første eksperiment.
-Mer ting. -En manns søppel er en annens skatt.
Skinnende.
Hva har du, Mrs. T?
Mr. Twists gullbukser fra gamledager.
Han hadde dem da vi møttes på rulledans.
-Hei! -Da han kunne danse.
Unnskyld meg. Jeg kan danse.
-Kom igjen! -Bra dans.
Ja, Mr. T!
Au! Ryggen min!
Jeg kan danse. Og jeg beholder rulledansbuksene.
Fra da jeg møtte dronningen min.
Du kan beholde dem.
De gamle konsert-T-skjortene vil gi noen kroner.
Hvor mange kroner?
Jeg har mer å gi bort.
En lite brukt fotball. Hel. Oppblåst. I god stand.
-Se opp! -Dukk!
Ser du, kjære? En dans.
Å ja! Sønn, hvorfor gir du den bort?
Jeg liker ikke fotball.
Å? Du tryglet om å spille.
Kom igjen, la oss sparke ball.
Jeg er dårlig, ok? Jeg har aldri skåret mål.
-Du er nok ikke dårlig. -Nei da.
Tenk på det. Vi har tid før innsamlingen.
Kom igjen. Vi henter resten.
Hei, du er så god i alle idretter du prøver,
hvorfor ikke fotball?
Jeg har tenkt mye på det, og jeg vet ikke.
Et mysterium! En gåte! Et puslespill! En oppgave!
-Kan vi hjelpe? -Hvordan?
Smarte forskere løser det.
Ikke sant, dere?
-Jepp! -Ja da!
Vi skal hjelpe Arthur å skåre. Med vitenskap.
Først må vi observere deg og danne en hypotese.
Og være en labrotte? Nei!
Vår lab-Arthur.
Vitenskap og sport går bra sammen.
-Riktig. -Sant.
Hva gjør vi?
Kom ikke så langt. Jeg vet ikke nok om fotball.
Fotballspillere må løpe fort.
Ja! Vi tester farten din.
Et løp? Jeg elsker å løpe!
Dere løper, så tar jeg notater.
Jeg heier fra sidelinjen.
Rosie-regel nummer 908.
Ha alltid en skumfinger så du kan være en stor fan.
Perfekt. Takk, Rosie.
Bare hyggelig. Noe mer?
Autograftusj? Vuvuzela?
Halvspist pølse.
Takk?
Løpere, gjør dere klar.
Ferdig.
Gå!
Heia, Arthur! Heia, Rosie!
Ekkelt.
Ja!
Arthur vant!
Du er lynrask.
Ja, fantastisk fart!
Jeg kan løpe for alltid!
Du har god utholdenhet. Neste.
Balanse. Må teste balansen min.
Stødig.
Søren.
Arthur vant igjen!
Unnskyld, Mooshu.
-Bra balanse, Arthur. -Takk!
-La oss se deg sparke. -Ok.
Fy søren.
Jeg er verre enn stinkende sokker.
Rolig. Vi hjelper deg.
Du har alt du trenger for å bli god.
Jeg har en hypotese. Hvis du kan sparke, kan du skåre.
Hvordan lærer jeg å sparke? Jeg har prøvd. Og mislyktes. Mye!
Vi løser det. Vi trenger en idémyldring.
Jeg vet det. Sebraer.
Følg med.
Sebraer sparker bra.
Så hvis vi studerer en, kan Arthur lære å sparke og skåre et mål.
Men sebraer er sky, de frykter mennesker.
Vi kan lage en robot-sebra. De elsker folk.
Men robot-sebra-deler er vanskelige å finne.
Det er sant.
Vi kan finne en person som er god til å sparke
og lage en robot som etterligner dem.
Et bionisk treningsbein? Kult! Hvem skal vi etterligne?
Mål!
Kult.
Klar, ferdig… Gå, pappa!
Twister snurrer og sparker.
Og Twister er vridd. En pause.
Jeg klarer det. Er det nok?
Ja. Takk, pappa.
Ok.
Jeg vet hvordan!
Presenterer
Sparkeren.
-Kult! -Ha den på beinet, og bang!
Et perfekt spark.
-Vi hjelper deg. -Jeg står i mål.
Ok, Arthur, gjør et forsøk.
Er du klar for målvakten Rosie, kjent som Murveggen?
Skjønner? Fordi ingenting kan komme gjennom meg.
Med det bioniske beinet er jeg klar.
Det bioniske beinet hjalp ikke, det er ikke håp.
Jeg skårer aldri et mål!
Jeg gir opp denne gangen.
Jeg gir opp
Jeg får de'kke til Nå er det stopp
Jeg har truffet veggen Nå er alt jeg ser min egen tvil
Livredd for å feile, jeg gir opp
Det er ingen vits å prøve
For vi klarer ikke vinne
Ikke stopp
Ikke gi slipp
Du må bare reise deg og prøve mer
Små feil kan lede til no bra
En positiv overraskelse kan komme
Ikke stopp
Ikke gi slipp
Kanskje småfeil blir din bestevenn
Bare prøv, prøv, prøv
Reis deg opp og prøv, igjen
Nei, jeg har bestemt meg.
Jeg gjør noe jeg kan. Det er gøyere.
Så rart. Han er god i tennis.
Selv når han bare slår mot veggen.
Jeg tror jeg har løst problemet.
Han er god i tennis fordi han øver.
En ny hypotese.
Hvis Arthur vil skåre et mål, må han øve. Kom igjen!
Jeg sluttet. Jeg ombestemmer meg ikke.
Vi har noen spørsmål, så lar vi deg være.
Greit. Hva er det?
-Hvordan lærte du tennis? -Vet ikke.
Var du alltid god?
Jo mer jeg spilte, jo bedre ble jeg.
Vil du si at du øvde?
Jeg tror det.
Hvis du øver på å spille fotball og sparke, vil du skåre
og ha det gøy, og kanskje øve mer.
Vil du prøve?
Ok. Siste forsøk.
Så er jeg ferdig.
Ferdig.
Ferdig!
Først drilling.
Kom igjen!
Kom igjen, Twist. Opp med farten!
Ja!
Stopp!
Jeg ser problemet.
Du må sparke med innsiden av foten, ikke rett på. Prøv.
Fantastisk!
Det handler ikke bare om å øve, men hvordan man øver.
Jeg gjorde feil. Jeg kan være god i fotball.
Ja visst. Klar til å sparke?
Jeg antar det.
Antar det? Er du klar, eller er du klar?
Jeg er klar!
Ingen ball kommer forbi målvakten Rosie.
-Kom igjen! -Du klarer det!
Jeg har den!
-Ja! -Mål!
Sønnen min!
Jeg, Arthur Twist, skåret mitt første mål!
Ja! Arthur er best.
Som fingeren min sier.
Du klarte det!
Hurra!
-Takk for at du ikke ga opp. -Bare hyggelig.
Vitenskap og sport er gode sammen, ikke sant? Som oss?
La oss sparke ball.
Ja. Kom igjen!
Jeg er fotballstjerne, kanskje jeg er opptatt.
Tekst: Julie Sandsnes