ОРИГІНАДЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Як, що, де, коли? Що, де, коли?
Ада Твіст — мудрагель
У неї завжди є мільйон ідей
Тут і там, навкруги, науку, повір, зустрінеш ти.
Наш Іґґі Пек дім зведе,
А Роузі Ревір – інженер.
До справи час
Чекаємо вас!
Питання, таємниця чи загадка якась
Треба диво нам відкрити, щоб гіпотеза зійшлась
Наука – це клас!
Ада Твіст – мудрагель
У неї завжди є мільйон ідей
Про все на землі
Висовує гіпотези, шукає купу доказів
Дослідниця Ада Твіст!
«Загадкова історія маленької Ліз»
17, 18,
19, 20!
Хвилина та дев'ять секунд!
На три секунди довше, аніж того разу.
Цікаво, чому ж?
Так, Мала Ліз. Круто!
Ось так. Чудово.
Класна поза!
Адо, пограєшся з Ліз?
Ні, дякую!
У мене є домашня ящірка, а ти не хочеш зайнятися наукою?
Байдуже, що вона ходить по стелі?
Ну, це таки круто.
Як вона це робить? Чому не падає?
А це в дусі Ади.
В ящірок є малі волосинки на лапах схожі на присоски.
Бачиш?
Я бачу її.
Тобто все гаразд. Не треба.
Адо? Ти боїшся Малої Ліз?
Хто, я?
Ні, звісно ж ні.
Можливо.
Просто від ящірок в мене наче мурашки по шкірі.
Мабуть, ящірки не для всіх.
Ходімо, друже. Час тенісу.
О, так. Я забув.
Забув? Це щось новеньке. Таки вподобав ту ящірку.
Вона кумедна, тату. І крута. І мила.
Але час іти.
Якщо облишиш ящірку й підемо вже, то встигнемо.
Буду в авто.
Адо, приглянеш за Ліз, поки мене немає?
Мурашки, пам'ятаєш?
Будь ласка? Не хочу, щоб вона сумувала.
Справді так любиш її?
Гаразд, пригляну.
Дякую. Я в боргу. Навчу тебе магії?
Дякую!
Засувка трохи дивна,
тому переконайся, що вона закрита.
Я не витягуватиму її, але гаразд.
То як справи?
Привіт!
Привіт, Іґґі, Роузі!
-Звідки в тебе ящірка? -Це не моя.
Я доглядаю ящірку Артура.
Люблю ящірок.
-Справді? -Хіба?
Не дивуйтеся.
Я боюся пташок, мишей і більшості малих звірів.
Але не ящірок. Можна погратися з нею?
-Звісно. -Чудово!
Вона така мила!
Любить гратися.
Пограйся з нами, Адо.
Не підходи.
Адо, ти боїшся?
Це смішно, Роузі. Ада нічого не боїться.
Ну, від ящірок в мене мурашки по шкірі.
Ми в дивному паралельному всесвіті?
Ада боїться малої тваринки, а я ні?
-Неймовірно. -Знаю.
Але в кожного щось є. Мама завжди так каже.
Пограймося в щось разом.
-Гаразд. Покладете Малу Ліз в клітку? -Звісно.
Ходімо.
-Поскакаємо? -Так!
Засувка трохи дивна,
тому переконайся, що вона закрита.
Що з тобою?
Забула перевірити засувку.
Малої Ліз немає!
Ні. Немає.
Неймовірно.
Я мала доглядати її для Артура, але загубила її.
Не турбуйся. Ну, я б хвилювався. Але ми знайдемо її.
О, ні.
Треба знайти Малу Ліз. Що робитимемо?
Мала Ліз! Сюди, дівчинко!
Гадаю, це працює лише з собаками. І деякими драконами.
Стривайте. Знаю!
Може, заманимо її їжею?
Сандвічем з тунцем?
На Мушу завжди діє. Вона їсть усе.
Якось навіть з'їла…
Гадаєш, Мушу…
Ні!
Мушу, я не думаю, що ти це зробила.
Нам лише потрібна правда.
Мушу, ти їла чи не їла Малу Ліз?
Так чи ні?
Вона їсть тунця, значить вона голодна.
Отже вона, напевне, не їла Малу Ліз.
Я знала!
Мушу невинна.
Але про всяк випадок побудь в моїй кімнаті.
Я спостерігаю за тобою.
Що якщо не знайдемо до повернення Артура?
-Може, це не він? -Я вдома.
-Це він. -Погляну на Малу Ліз.
Мені шлунок скрутило. Що ти робитимеш?
Не знаю!
Мала Ліз! Я вдома. Я сумував.
-Привіт, Артуре. -Привіт!
Все чудово! Тут нінащо дивитися.
-Чому на клітці Ліз простирадло? -Вона куняє.
Ми накрили, щоб було гарно та темно.
Вона любить куняти на сонці.
Ну, ящірка ж може передумати, хіба ні?
Що відбувається?
Артуре, я маю дещо сказати.
Я загубила Малу Ліз.
Тобто загубила? Ти ж казала, що подбаєш.
Так. Ми поклали в клітку,
але я не перевірила замок і вона зникла.
Вибач, Артуре.
Добре, Артуре. Ти — старший брат, взірець.
О, Боже! Не можу повірити, що Малої Ліз немає!
Знаю, що ти ненароком, Адо!
Вона десь таки має бути, тож знайдімо.
Як? Ми ж усюди шукали.
Усе перепробували.
Гей, ми ж не спробували науку.
Маєш рацію.
Маєш рацію. Я так засмутилася,
що забула, як дізнаватися щось. Наука.
Потрібен науковий метод.
-Так! -Так!
Науковий метод!
Ось наше спостереження
Час ставити питання
І досліджувати Сформувати гіпотезу
І провести експеримент
І що ми дізналися?
Висновок чекає
Запишемо все І поширимо результат
Це наш науковий метод!
Ми вже знаємо, що Малої Ліз немає.
Тому тепер дослідимо.
Артуре, ви знаєте Малу Ліз. Розкажіть все, що знаєте.
Дивакувата. В хорошому сенсі.
Може нюхати язиком. І вона мила. І дуже допитлива.
Наймиліші лапки, якими вона ходить догори ногами.
-Які ласощі вона любить? -Ягоди й салат.
-Улюблена гра? -Хованки.
І любить засмагати, але недовго.
Любить, коли охолоджую водою.
Вона наче… неймовірна.
А я ж казав тобі!
Треба знайти Малу Ліз.
В мене є гіпотеза.
Завдяки свідченням Артура
можна знайти Малу Ліз.
Час брейншторму.
Подумайте, а я пошукаю.
Може, Мала Ліз втекла погратися в хованки
з друзями по сусідству?
А значить — нам треба знайти, на якому вони подвір'ї.
Це нова місцевість для Ліз.
-В неї ще немає друзів. -Правда.
Можемо прогулятися з ягодами в кишенях.
Може, вона занюхає й вийде.
Ящірки нюхають язиком.
Якщо ми задалеко — не відчує.
А якщо зібрати всі її улюблені речі
та заманити її до них?
Так, може спрацювати. Наче закуток ящірки.
Спроєктую чудовий закуток ящірки.
Потрібен міцний фундамент. Буде салат і ягоди.
-І пляшка з розпилювачем. -Куток засмагання.
І затінок від спеки.
Чудово!
Збудуймо ж це.
Вітаю в розкішному закутку ящірки Ліз!
Тут прекрасне природне освітлення.
Чудова парасолька для затінку.
Круто!
Розпилювач, щоб охолонути в спеку.
Купа улюблених ласощів Малої Ліз.
А камінці чудові для відпочинку та ігор.
Він бездоганний.
Тепер теж хочу бути ящіркою.
Справді круто.
Поглянемо, чи цей закуток ящірки поверне Ліз.
Це ідеальне місце для нього.
Розташування, розташування, розташування.
Погляньте!
Мала Ліз!
Ось і вона! Чудово!
Повернулася!
-Так! -Радий, що все добре, Мала Ліз.
Я теж.
-Вибач, що ледь не загубила її. -Немає мурашок?
Тепер знаю, чому ти її так любиш, і вона не така страшна.
Але в мене є кілька запитань.
Чому в неї такі очі? Хвіст твердий? Якою буде завеликою?
Чому назвав Ліз? Має друге ім'я?
Це моя сестра-дослідниця.
Стільки запитань!
Рятувальна операція.
Пам'ятай, не дивіться вниз.
Дарма глянули.
-Цікаво, хто вище. -Спитаймо суддю.
Вірно, Мушу. Є один спосіб дізнатися.
-Реванш! -Реванш!
А це необхідно?
-Привіт. -Що в сумці?
А, це? Це дрібничка, яку я називаю
Крутий Гвинтокрил!
Він прекрасний!
Обережно!
Я тижнями розвозив газети, щоб купити його.
А коли отримав його,
я лічив кожну хвилину до запуску.
Як щось може літати без крил?
Приховані реактивні двигуни? Антигравітаційні кнопки?
Малі невидимі чарівні олені?
Або пропелери крутяться дуже швидко й ширяють його в повітря.
Мама літала на них у ВПС.
-О, точно! -Так круто!
А скільки разів вони мають обертатися?
Робить сальто? Мертву петлю? Літає догори ногами?
Швидко літає через гладкість?
-Можна? -І мені?
Тільки троє можуть запускати Крутий Гвинтокрил!
Я, Капітан Я та Командир Я!
Але це одна людина. Ти.
Саме так. А тепер вибачте,
Командир Я буде літати.
Щойно дістану батарейки.
Мами й тата немає, тому я головний.
Не чіпайте його, поки я не повернуся!
І не пробуйте торкатися.
Привіт!
Артур іде!
Даси політати, зроблю розпушувач подушки.
-Ні! -А якщо дам цей
сандвіч від шефа?
А улюбленій сестричці дозволиш?
Заради науки.
Я сам розпушую подушку,
твоя мати — чудова шефиня, а ти — єдина сестра.
-Але все ж ні. -Але чому?
Бо я заощаджував на нього вічність.
Бо це не забавка для дітей.
Бо…
Його немає!
Він був ось тут.
Спокійно, Артуре.
Де мій Крутий Гвинтокрил?
Мушу взяла його!
Все гаразд.
Ми знімемо тебе, Мушу.
І гвинтокрил!
Але як? Не можна чіпати драбину без дорослих.
Потрібен брейншторм.
Ви зробіть брейншторм, а я спробую дещо.
Брейншторм, брейншторм!
Як ідею маєш ти, розкажи нам, просвіти
Брейншторм, брейншторм!
Друзів клич, аби знайти «чому», «навіщо» і «куди»
Брейншторм, брейншторм!
Швидко вмикай уяву Берімося до справи
Буде брейншторм, брейншторм! Брейншторм, брейншторм!
Гей!
Можу одягнутися мишею, щоб Мушу погналася за мною.
Але ти ж боїшся мишей.
Так, я боятимуся себе.
Можна зробити будиночок з трубок для басейну.
Мушу побачить і захоче поскакати. А ми піймаємо її.
Хіба вони пружинять так?
Якщо коротко, то ні.
Маю кращу ідею. Гігантське котяче дерево з котячою м'ятою.
А треба бути гігантами, щоб зробити гігантське дерево?
Так, чи мати гігантську драбину,
яку нам заборонено чіпати.
Вежа з ракеткою для вилову кішки не спрацювала.
Ви теж, наче, нічого не вигадали.
-Ні. -Ні.
А якщо додати мотивації?
Перший, хто їх дістане — політає.
Не знаю…
-Ре-реванш! -Ре-реванш!
-Так! -І я теж спробую.
Маю ще один козир в рукаві.
Може, вдасться спустити Мушу на надувних кульках?
Правило Роузі номер 32:
завжди мати кульки.
Думай, Іґґі, що люблять кішки?
Вони люблять тунця. Іґґі теж любить тунця.
Спокушу її тунцем і зроблю вудку, щоб зняти її.
Мушу хоче куняти.
Там точно незручно.
Ось воно! Мушу любить ліжечко,
то, може, злізе, якщо зроблю круте ліжечко.
Неймовірна Артур-кадабра зачарує Мушу магічним трюком!
Нічого в рукавах. Бачиш?
Йди на промінчик, Мушу.
Нумо.
Мушу, ти ж любиш цей трюк.
Вона боїться.
Чому коти люблять залазити, але не злазити?
З дороги, всі.
Бо Роузі Ревір переможе в змаганнях і запустить гвинтокрил.
Мушу треба лише вхопитися за кульки й спуститися.
Якщо зможу здійняти їх в повітря.
Мушу, дивися, що маю!
Не хочеш спуститися з незручного даху в нове, шикарне, велике котяче ліжечко?
У цій тимчасовій пропозиції є пухкі подушки
й простір, щоб потягуватися для чесання животика.
Встигніть, поки не розібрали!
Гайда, Мушу, гайда.
Майже злізла.
Я спробую. Надіюся, клюне. Ось так.
-Іґґі! -Ой, друже.
Вибач, що тунецьнув тебе.
Гидота. Йду зніму це з голови.
Мої кульки не спрацювали.
Моє ліжечко було ніяким.
А моя вудка не заманила Мушу.
То ніхто не запустить гвинтокрил.
Гей, ми ж дослідники, ми не здаємося.
Треба з'ясувати, як підняти кульки.
Зручне ліжечко було чудовою ідеєю,
але воно було задалеко для Мушу.
Вудка з наживкою з тунця — це геніально, Іґґі.
Треба повправлятися в точності.
Якби Мушу могла побачити мій кошик…
Мої кульки могли б підняти його, якби вони літали.
Але як змусити Мушу залізти в нього?
Щойно кошик буде там, можна заманити її вудкою.
Якщо я влучу.
Бракувало спільних зусиль.
Поєднаймо наші ідеї й знімемо Мушу та гвинтокрил Артура з даху.
Я в захваті!
Без змагань? Так!
Але якщо ви об'єднаєтеся, хто тоді переможе?
Ви ж хочете запустити Крутий Гвинтокрил?
Я дуже хочу,
але важливіше зняти Мушу й твій гвинтокрил.
Це було б неймовірно чудово.
Добре, займіться цим. А я ще дещо спробую.
Командо, лабораторія — пуск.
Згідно з моєю «Великою книгою відкриттів та винаходів»,
літає те, що легше, ніж повітря.
Що легше, ніж повітря?
Пір'я!
Але кульку не наповнити пір'ям.
Ні.
Але можна наповнити чимось наче… гелій!
Один з найлегших газів.
Тому він у кульках, які літають на вечірках.
-Круто! -Чудово.
Надуймо кульки!
Цими крихітками я хутко зніму Мушу.
-Смішно звучиш через гелій. -Так! Дай-но мені!
І мені!
Потрібно багато, щоб підняти кошик.
Так. А потім вудкою.
Потрібна лише наживка для гачка. Тунець закінчився.
Мушу.
Приніс твою улюблену іграшку, м-ра Кадлса.
Чудова ідея зробити наживку з м-ра Кадлса. Зробімо це.
-Так! -Так!
Чудово!
Це купа кульок, яка витримає і кошик, і Мушу.
А найкраще…
Ми використовуємо гачок, а не вудку,
і я не маю цілитися.
Йди до м-ра Кадлса, Мушу.
Ти ж хочеш улюблену іграшку!
Спрацювало!
-Так! -Видихнув.
Кошеня в кошику.
-Вам вдалося! -Так!
Дякую!
Ми такі раді, що ти ціла, Мушу.
Так, дурненька.
Крутий Гвинтокрил повернувся.
І трішки слини на ньому.
Але угода є угода. Ви дістали його, хто переміг?
Він може робити трюки!
Він дуже швидкий!
Пропелери — це неймовірний винахід.
Дякую за дозвіл, Командире.
Сьогодні всі командири. Дякую, що дістали.
-Прошу. -Звісно.
Без проблем.
Чудово! Точно варте того.
-Так, точно! -Еге ж.
Переклад субтитрів: Володимир Савельєв