‎UN SERIAL NETFLIX
‎Cum, ce, unde, de ce? ‎Ce, unde, de ce?
‎Ada e savanta
‎Ce va afla răspunsul pentru orice
‎Orice ar fi, în orice loc
‎Are soluții pentru tot
‎Cu Iggy Peck, arhitect
‎Și Rosie Revere, inginer
‎Suntem creativi
‎Și inovativi
‎Un puzzle, întrebări sau mistere, ‎ghicitori
‎Vor descoperi de toate ‎Căci ei sunt inventatori
‎Cu știința lor!
‎Ada e savanta
‎Ce va afla răspunsul pentru orice.
‎Veți vedea, chiar așa
‎Ea ipoteze va forma ‎Enigme va elucida
‎Căci Ada e savanta, da!
‎„Curiosul caz al lui Liz.”
‎Șaptesprezece, 18,
‎nouăsprezece, 20!
‎Un minut și nouă secunde!
‎Trei secunde mai mult ca data trecută.
‎Oare de ce?
‎Da, Micuță Liz. Super!
‎Fii țanțoș. Frumos!
‎Drăguță poză!
‎Ada, ne jucăm cu Micuța Liz?
‎Nu, mersi!
‎Am o șopârlă și nu-ncerci ‎să deslușești ceva științific?
‎Nu-ți pasă că umblă cu susul în jos?
‎Păi, asta e super.
‎Cum face așa ceva? De ce nu cade?
‎Așa te știu.
‎Șopârlele au pe picioare perișori ‎ca niște ventuze.
‎Vezi?
‎O văd.
‎E în regulă. Sunt bine.
‎Ada? Te temi de Micuța Liz?
‎Cine, eu?
‎Nu, sigur că nu.
‎Poate.
‎E ceva la șopârle care îmi dă fiori.
‎Șopârlele nu-s pentru toți.
‎Hai. Ne antrenăm la tenis.
‎Da. Am uitat.
‎Zău? Nu ți se-ntâmplă. ‎Îți iubești noua șopârlă.
‎E amuzantă, tată. Și super. Și drăguță.
‎Dar vin acum.
‎Dacă te desparți de ea și plecăm acum, ‎ajungem la timp. Sunt în mașină.
‎Ai grijă de ea până mă-ntorc?
‎Fiori, mai știi?
‎Te rog? Să nu-i fie urât cât sunt plecat.
‎Chiar o iubești, nu?
‎Bine, mă ocup.
‎Mersi. Rămân dator. Te învăț o magie?
‎Mulțumesc!
‎Încuietoarea-i ciudată.
‎Dacă o scoți din cușcă, să fie închisă.
‎N-o s-o scot din cușcă, dar bine.
‎Așadar, ce mai faci?
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Bună, Iggy și Rosie!
‎- De când ai șopârlă? ‎- Nu am.
‎O păzesc pentru Arthur.
‎Ador șopârlele.
‎- Serios? ‎- Zău?
‎Nu vă mirați atât.
‎Mă tem de păsări. ‎De șoareci. De alte animăluțe.
‎Dar nu de șopârle. Ne jucăm cu ea?
‎- Sigur. ‎- Grozav!
‎Ce drăguță e!
‎Îi place joaca.
‎Joacă-te cu noi, Ada!
‎Nu te apropia!
‎Ada, ți-e frică?
‎E ridicol, Rosie. ‎Ada nu se sperie de nimic.
‎Șopârlele îmi cam dau fiori.
‎Suntem într-un univers paralel?
‎Ada se teme de-un animăluț și eu nu?
‎- Uluitor! ‎- Știu.
‎Dar fiecare are ceva. ‎Așa spune mama mereu.
‎Să jucăm altceva împreună.
‎Bine. O pui tu pe Micuța Liz în cușcă?
‎Sigur.
‎Haideți!
‎- Sărim coarda? ‎- Da!
‎Încuietoarea-i ciudată,
‎dacă o scoți din cușcă, să fie închisă.
‎- Ce? ‎- Ada?
‎N-am verificat să fie închisă cușca!
‎Micuța Liz a dispărut!
‎Nu. Nu e acolo.
‎Incredibil!
‎Trebuia să am grijă de ea pentru Arthur ‎și s-a pierdut.
‎Nu-ți face griji. Adică, eu mi-aș face. ‎Dar o vom găsi.
‎O, nu!
‎Trebuie să găsim șopârla. Ce facem?
‎Aici, Micuță Liz! Aici, fato!
‎Asta nu merge decât la câini. ‎Și la unii dragoni.
‎Stai. Știu!
‎Poate o ademenim cu mâncare.
‎Un sendviș cu ton?
‎Mooshu vine la ton. Papă orice.
‎Odată, a mâncat și o…
‎Crezi că Mooshu…
‎Nu!
‎Mooshu, nu cred c-ai făcut asta.
‎Vrem doar adevărul.
‎Mooshu, ai mâncat-o sau nu pe Micuța Liz?
‎Da sau ba?
‎Mănâncă tonul, deci îi e foame.
‎Deci probabil că nu a mâncat-o ‎pe Micuța Liz.
‎Știam eu!
‎Mooshu e nevinovată.
‎Dar, pentru siguranță, ‎rămâi în camera mea.
‎Sunt cu ochii pe tine.
‎Dacă n-o găsim până se întoarce Arthur?
‎- N-o fi el? ‎- Eu sunt!
‎- El e. ‎- Merg la Micuța Liz.
‎Mi-e rău de la stomac. Ce ai să faci?
‎Nu știu!
‎Micuța Liz! Am venit. ‎Mi-a fost dor de tine.
‎- Bună, Arthur! ‎- Bună!
‎Totul e bine! Nu e nimic de văzut aici.
‎- De ce e cearșaful pe cușca ei? ‎- A adormit.
‎Am acoperit-o să n-o deranjeze lumina.
‎Îi place somnul la soare.
‎O șopârlă are dreptul ‎să se răzgândească, nu?
‎Ce se petrece?
‎Arthur, am să-ți spun ceva.
‎Am pierdut șopârla.
‎Cum așa? Ai zis că ai grijă de ea.
‎Știu. Am pus-o în cușcă,
‎dar n-am verificat încuietoarea ‎și a dispărut.
‎Îmi pare rău.
‎Arthur, ești fratele mare. ‎Dă un exemplu bun.
‎Doamne! Nu pot să cred ‎c-a dispărut Micuța Liz!
‎Știu că n-ai vrut s-o pierzi.
‎Trebuie să fie pe aici, hai s-o căutăm!
‎Cum? Am căutat peste tot.
‎Am încercat totul.
‎N-am încercat știința.
‎Așa e.
‎Așa e. Eram tare supărată
‎și am uitat cum aflăm lucruri. Cu știința.
‎Ne trebuie o‎ ‎metodă științifică.
‎- Da! ‎- Da!
‎Metodă științifică!
‎Avem o observație
‎Cu o întrebare începem
‎- Cercetează ‎- Fă o ipoteză
‎Testează cu experimente
‎Ce aflăm?
‎Să tragem concluzia
‎Să o notăm ‎Rezultatele să le împărțim
‎Asta e o metodă științifică!
‎Am observat că Micuța Liz a dispărut.
‎În continuare, cercetăm.
‎Arthur, ești expert în Micuța Liz. ‎Vorbește-ne despre ea.
‎E ciudată. În sens bun.
‎Miroase cu limba. ‎Și e drăguță. Și foarte curioasă.
‎Are piciorușe drăgălașe ‎și merge cu ele pe dos.
‎- Ce mâncare preferă? ‎- Fructe de pădure și salată.
‎- Și ce joc? ‎- De-a v-ați ascunselea.
‎Și face plajă, dar nu prea mult.
‎Îi place s-o răcoresc cu apă.
‎Pare… fascinantă.
‎Am încercat să-ți spun!
‎E musai s-o găsim.
‎Am o ipoteză.
‎Cu informațiile de la Arthur,
‎o găsim pe Micuța Liz.
‎Să stăm pe gânduri.
‎Între timp, eu caut.
‎Poate a fugit să joace ‎de-a v-ați ascunselea
‎cu prieteni vecini,
‎deci trebuie s-aflăm în ce curte sunt.
‎Micuța Liz e nouă în cartier.
‎- Încă nu are prieteni. ‎- Adevărat.
‎Să ne plimbăm cu fructe în buzunare.
‎Poate le miroase și iese.
‎Șopârlele miros cu limba.
‎Dacă nu ne apropiem, n-ajută.
‎Dacă facem ceva cu tot ce îi place
‎și o facem să se apropie?
‎Da, ar merge. ‎Un salon de șopârle sau ceva.
‎Pot proiecta unul grozav.
‎Ne trebuie o bază solidă. ‎Salată și fructe de pădure.
‎- Și un pulverizator. ‎- Un loc de plajă.
‎Și umbră pentru când e cald.
‎Frumos!
‎Hai să-l construim!
‎Bine ați venit la salonul de lux ‎al șopârlei Liz!
‎Are lumină naturală frumoasă.
‎O umbrelă drăguță pentru soare.
‎Super!
‎Și un pulverizator răcoritor.
‎E plin cu gustările preferate ‎ale Micuței Liz.
‎Și pietre perfecte ‎pentru lenevit și jucat.
‎E perfect!
‎De-aș fi șopârlă, mi-ar plăcea.
‎Arată grozav.
‎Să vedem dacă salonul o readuce ‎pe Micuța Liz.
‎Ăsta e locul perfect pentru el.
‎Poziția, poziția și iar poziția.
‎Gașcă! Uite!
‎Micuța Liz!
‎Uite-o! Grozav!
‎S-a întors!
‎- Da! ‎- Mă bucur că ești bine, Micuță Liz.
‎Și eu.
‎- Regret că era s-o pierd. ‎- Nu mai ai fiori?
‎Acum că știu de ce o iubești așa mult, ‎nu mai am fiori.
‎Dar mai am câteva întrebări.
‎De ce are ochii așa? ‎Are coadă puternică? Cât crește?
‎De ce i-ai zis Liz? Mai are un nume?
‎Ea e sora mea, savanta.
‎Ce de întrebări!
‎Pisica pe acoperișul fierbinte.
‎Nu uitați, nu priviți în jos.
‎Nu trebuia s-o fac.
‎- Cine-a fost mai sus? ‎- Să întrebăm arbitrul.
‎Așa e, Mooshu. Doar într-un fel rezolvăm.
‎- Revanșă! ‎- Revanșă!
‎Chiar trebuie?
‎- Bună! ‎- Ce e în geantă?
‎Ăsta? E un fleac căruia îmi place să-i zic
‎Elicopterul Grozav!
‎E superb!
‎Atenție!
‎L-am luat cu banii din livrat ziare ‎câteva săptămâni.
‎Și acum, că în fine îl am,
‎număr minutele până să-l pot pilota.
‎Cum poate zbura ceva fără aripi?
‎Propulsoare secrete? ‎Butoane antigravitaționale?
‎Îl trage un ren magic invizibil?
‎Sau elicele se învârtesc repede ‎până plutește în aer.
‎Mama zbura cu ele în armată.
‎- Da! ‎- Ce tare!
‎De câte ori trebuie ‎să se învârtească elicele?
‎Face salturi înapoi? Zboară răsturnat? ‎Se întoarce la 360 de grade?
‎Designul elegant îl face să zboare rapid?
‎- Îl pilotez? ‎- Și eu?
‎Doar trei oameni îl pot pilota.
‎Eu, căpitanul-eu și comandantul-eu!
‎E aceeași persoană. Tu.
‎Întocmai! Acum să mă scuzați,
‎comandantul-eu va pilota.
‎De cum găsesc baterii.
‎Mama și tata-s plecați, eu comand.
‎Când mă întorc, elicopterul să fie aici.
‎Nu vă gândiți să-l atingeți!
‎Salut!
‎S-a întors Arthur!
‎Lasă-mă să-l pilotez ‎pentru un bătător de perne.
‎- Nu! ‎- N-ai vrea acest sendviș meseriaș?
‎N-o lași pe sora ta preferată ‎să facă un tur?
‎Pentru știință.
‎Îmi bat singur pernele,
‎mama ta e un bucătar grozav ‎și ești singura mea soră.
‎- Răspunsul e tot „nu”. ‎- Dar de ce?
‎Am economisit pentru el o veșnicie.
‎Nu e o jucărie pentru copii.
‎Și pentru că…
‎A dispărut!
‎Era chiar aici.
‎Rămâi calm, Arthur.
‎Unde mi-e Elicopterul Grozav?
‎L-a luat Mooshu!
‎Nu-i nimic.
‎Te dăm jos, Mooshu.
‎Și elicopterul!
‎Dar cum? Nu putem folosi scara ‎când sunt plecați părinții.
‎Să stăm pe gânduri.
‎Stați voi pe gânduri, eu încerc ceva.
‎Brainstorm, brainstorm
‎Orice gând tu vei avea ‎Este bun nu ezita
‎Brainstorm, Brainstorm
‎Cu prietenii orice puteți afla ‎Cum, ce, de ce
‎Brainstorm, brainstorm
‎Avem imaginație ‎Pentru orice creație
‎Este brainstorm, brainstorm, ‎Brainstorm, brainstorm
‎Hei!
‎M-aș putea îmbrăca în șoricel ‎să mă vâneze Mooshu.
‎Dar te temi de șoareci.
‎Nu merge dacă mă sperii singur.
‎Facem o casă gonflabilă ‎din tuburi de piscină.
‎Mooshu va vrea să sară în ea. ‎Atunci o putem prinde.
‎Dar tuburile ricoșează destul?
‎Răspuns scurt, nu.
‎Am o idee mai practică. ‎Un pom uriaș, cu iarba-mâței pe el.
‎Dar trebuie să fim uriași ‎ca să facem un pom uriaș?
‎Sau ne trebuie o scară uriașă,
‎pe care n-avem voie s-o folosim.
‎Of, turnul meu de prins pisici ‎a fost un eșec.
‎Nici voi n-ați găsit ceva bun.
‎- Nu. ‎- Nu.
‎Și dacă v-aș motiva puțin?
‎Cine-i dă jos poate pilota.
‎Nu știu…
‎- Re-revanșa! ‎- Re-revanșa!
‎- Da! ‎- Și mai încerc și eu.
‎Mai am un as în mânecă.
‎Poate o dau jos pe Mooshu cu baloane!
‎Regula lui Rosie numărul 32:
‎să ai mereu baloane.
‎Gândește! Ce le place pisicilor?
‎Le place tonul. La fel și lui Iggy.
‎O momesc cu ton ‎și fac o undiță s-o pescuiesc.
‎Mooshu vrea să doarmă.
‎Nu poate fi comod sus.
‎Știu! Lui Mooshu îi place pătuțul,
‎poate coboară dacă-i fac unul irezistibil.
‎Uimitorul Arthur-Cadabra o va fermeca ‎pe Mooshu cu o magie!
‎Nu am nimic în mâneci. Vezi?
‎Ta-da!
‎Vino la lumină, Mooshu.
‎Haide!
‎E un truc care-ți place.
‎E speriată.
‎De ce se cațără mâțele și nu coboară?
‎La o parte, toată lumea.
‎Rosie Revere va câștiga acest concurs
‎și va pilota elicopterul.
‎Mooshu trebuie
‎doar să se țină de baloane până jos.
‎Dacă le pot ridica de la sol.
‎Mooshu, uite ce am!
‎Nu vrei să cobori de pe acoperișul incomod
‎la noul tău pătuț de pisică grozav?
‎Oferta limitată include ‎cele mai pufoase perne
‎și spațiu suficient ‎pentru mângâiat pe burtică.
‎Acționează cât sunt pe stoc!
‎Haide, Mooshu. Haide!
‎Cât pe ce s-o prind!
‎Încerc eu. Sper să-nhațe momeala. Uite!
‎- Iggy! ‎- Aoleu.
‎Scuze! Am de lucru la țintă.
‎Scârbos! Mă duc să mă curăț.
‎Am eșuat cu baloanele.
‎Am dat greș cu pătuțul.
‎Undița n-a pescuit-o pe Mooshu.
‎Nu vom pilota niciunul elicopterul.
‎Suntem savanți. Nu ne lăsăm.
‎Să vedem cum facem baloanele să plutească.
‎Pătuțul comod a fost o idee grozavă,
‎dar poate era prea departe de Mooshu.
‎Undița cu momeală de ton ‎a fost genială, Iggy.
‎Doar să-ți exersezi țintitul.
‎Dacă Mooshu mi-ar vedea coșul…
‎Baloanele mele l-ar putea ridica, ‎dac-ar pluti.
‎Dar cum o punem pe Mooshu în coș?
‎Odată ce coșul e sus, ‎o putem trage cu undița mea.
‎Dacă țintesc bine.
‎Asta ne lipsea. Unitatea.
‎Să ne unim ideile
‎și să-i luăm pe Mooshu ‎și elicopterul lui Arthur de pe acoperiș.
‎Îmi place!
‎Nu mai concurăm? Da!
‎Dar, dacă vă uniți ideile, ‎cum câștigă unul din voi?
‎Nu vreți toți să pilotați elicopterul?
‎Vreau mult asta,
‎dar contează să-i coborâm ‎pe Mooshu și elicopterul.
‎Ar fi super grozav.
‎Bine, rezolvați. Eu mai încerc un lucru.
‎Deschidere laborator!
‎În‎ Marea Carte ‎cu Descoperiri și Invenții ‎scrie:
‎ce e mai ușor ca aerul plutește.
‎Ce e mai ușor ca aerul?
‎Penele!
‎Dar nu putem umple balonul cu pene.
‎Nu.
‎Dar îl putem umple cu ceva ca… heliul!
‎E un gaz foarte ușor.
‎De asta-l pun în baloane. Așa plutesc.
‎- Super! ‎- Tare!
‎Să umflăm niște baloane!
‎Cu astea, o dau jos pe Mooshu numaidecât!
‎- Heliul ți-a subțiat vocea. ‎- Da! Încerc și eu!
‎Și eu!
‎Ne trebuie destule ca să plutească coșul.
‎Da. Apoi undița mea.
‎Ne trebuie momeală pentru cârlig. ‎Nu mai am ton.
‎Mooshu!
‎Ți-am adus jucăria preferată, ‎domnul Cuddles.
‎Grozavă idee să-l folosești ca momeală. ‎La treabă!
‎- Da! ‎- Da!
‎Excelent!
‎Am pus multe baloane ‎ca să-i ducă pe Mooshu și coșul.
‎Și cel mai bine…
‎Folosim un cârlig, nu o undiță,
‎deci nu voi ținti.
‎Hai la dl Cuddles, Mooshu!
‎Știi că-ți vrei jucăria preferată!
‎A funcționat!
‎- Da! ‎- Pot respira.
‎Pisicuța e în coș.
‎- Ați reușit! ‎- Da!
‎Mulțumesc!
‎Ne bucurăm că ești bine, Mooshu.
‎Da, prostuțo.
‎Elicopterul s-a întors.
‎Și doar cu puține bale pe el.
‎Dar ne-am înțeles. ‎Toți l-ați coborât, cine câștigă?
‎Poate face acrobații!
‎E foarte rapid!
‎Elicele sunt o invenție uimitoare.
‎Mersi că ne-ai lăsat să pilotăm.
‎Toți suntem piloți. ‎Mersi că mi-ați readus elicopterul.
‎- Cu plăcere. ‎- Sigur.
‎Pentru puțin.
‎Grozav! A meritat așteptarea.
‎- Da, sigur! ‎- Clar.
‎Subtitrarea: Andrei Albu