‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫"איך, מה, איפה, למה‬
‫איך, מה, איפה, למה‬
‫מדענית גאונית‬
‫בואו להכיר את עדה גרניט‬
‫כאן נמצא קצת מדע‬
‫רק אם נדע היכן לבדוק‬
‫עם שייקה גל, אדריכל‬
‫והדס המהנדסת, לה זה קל‬
‫אז הצטרפו‬
‫כל כך תיהנו‬
‫תעלומה נוספת, חידה או קושייה‬
‫השמיים הם הגבול, זמן לצאת להרפתקה‬
‫אין כמו מדע‬
‫מדענית גאונית‬
‫בואו להכיר את עדה גרניט‬
‫לה תמיד יש תוכנית‬
‫נפתור תעלומות ונענה על שאלות‬
‫עם מדענית ושמה עדה גרניט"‬
‫המקרה המופלא של ליז הקטנה.‬
‫שבע עשרה, 18,‬
‫תשע עשרה, עשרים!‬
‫דקה אחת ותשע שניות!‬
‫שלוש שניות יותר מהפעם הקודמת.‬
‫מעניין למה.‬
‫כן, ליז הקטנה. מגניב!‬
‫בגאווה! יופי.‬
‫פוזה יפה!‬
‫עדה, רוצה לשחק עם ליז?‬
‫לא, תודה!‬
‫יש לי לטאת מחמד,‬ ‫ואת לא מנסה להבין דברים מדעיים?‬
‫לא אכפת לך שהיא יכולה ללכת הפוך בכלוב?‬
‫טוב, זה באמת די מגניב.‬
‫איך היא עושה את זה?‬ ‫למה היא לא נופלת?‬
‫זו עדה שאני מכיר.‬
‫ללטאות יש שערות על הרגליים‬ ‫שעובדות כמו כוסות יניקה.‬
‫רואה?‬ ‫-אני רואה אותה.‬
‫כלומר, זה בסדר. אני בסדר.‬
‫עדה? את מפחדת מליז הקטנה?‬
‫מי, אני?‬
‫לא, כמובן שלא.‬
‫אולי.‬
‫יש משהו בלטאות שעושה לי צמרמורת.‬
‫כנראה שלטאות לא מתאימות לכולם.‬
‫קדימה, חבר.‬ ‫יש לנו אימון טניס.‬
‫כן. שכחתי.‬
‫שכחת? זה לא קורה.‬ ‫אתה בטח ממש אוהב את הלטאה החדשה.‬
‫היא כל כך מצחיקה, אבא. ומגניבה. וחמודה.‬
‫אבל אני בא.‬
‫אם תצליח להיפרד מהלטאה‬ ‫ונצא עכשיו, נגיע בזמן. פגוש אותי באוטו.‬
‫תוכלי להשגיח על ליז עד שאשוב?‬
‫צמרמורת, זוכר?‬
‫בבקשה? אני לא רוצה שהיא תהיה בודדה.‬
‫אתה ממש אוהב אותה, נכון?‬
‫טוב, אעשה את זה.‬
‫תודה. אפצה אותך.‬ ‫אולי אלמד אותך קסם?‬
‫תודה!‬
‫המנעול די מוזר,‬
‫אז אם תוציאי אותה מהכלוב,‬ ‫ודאי שהוא נעול.‬
‫אני לא אוציא אותה מהכלוב, אבל בסדר.‬
‫אז מה נשמע?‬
‫היי!‬ ‫-היי!‬
‫היי, שייקה והדס!‬
‫מתי קיבלת לטאה?‬ ‫-לא קיבלתי.‬
‫אני שומרת עליה בשביל נמרוד.‬ ‫-אני אוהב לטאות.‬
‫באמת?‬ ‫-באמת?‬
‫אל תיראי כה מופתעת.‬
‫אני מפחד מציפורים.‬ ‫ומעכברים. ומרוב החיות הקטנות.‬
‫אבל לא מלטאות. אפשר לשחק איתה?‬
‫בטח.‬ ‫-מגניב!‬
‫היא ממש חמודה!‬
‫היא אוהבת לשחק.‬
‫בואי לשחק איתנו, עדה.‬
‫אל תתקרבי.‬
‫עדה, את מפחדת?‬
‫זה מגוחך, הדס. עדה לא מפחדת מכלום.‬
‫טוב, לטאות עושות לי צמרמורת.‬
‫אנחנו ביקום מקביל מוזר?‬
‫עדה מפחדת מחיה קטנה ואני לא?‬
‫מדהים.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫אבל כל אחד מפחד ממשהו.‬ ‫אימא שלי אומרת את זה.‬
‫נמצא משהו שנוכל לשחק בו יחד.‬ ‫-טוב.‬
‫תחזירי בשבילי את ליז הקטנה לכלוב?‬
‫בטח.‬
‫קדימה!‬
‫רוצים לקפוץ בחבל?‬ ‫-כן!‬
‫המנעול די מוזר,‬
‫אז אם תוציאי אותה מהכלוב,‬ ‫ודאי שהוא נעול.‬
‫מה קרה?‬ ‫-עדה?‬
‫שכחתי לוודא שדלת הכלוב נעולה!‬
‫ליז הקטנה איננה!‬
‫לא. היא לא שם.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫הייתי אמורה להשגיח עליה‬ ‫בשביל נמרוד ונתתי לה ללכת לאיבוד.‬
‫אל דאגה. כלומר, הייתי דואג.‬ ‫אבל נמצא אותה.‬
‫אוי, לא.‬
‫אנחנו חייבים למצוא את ליז הקטנה. מה נעשה?‬
‫בואי הנה, ליז הקטנה!‬
‫אני די בטוחה שזה עובד רק על כלבים.‬ ‫ועל כמה דרקונים.‬
‫רגע. אני יודעת!‬
‫אולי אם נוציא אוכל, היא תחזור.‬
‫כריך טונה?‬ ‫-מושו תמיד באה לטונה. היא אוכלת הכול.‬
‫פעם אחת היא אפילו אכלה… ‬
‫אתם חושבים שמושו… ‬
‫לא!‬
‫מושו, אני לא באמת חושבת שעשית את זה.‬
‫אנחנו רק רוצים את האמת.‬
‫מושו, אכלת או לא אכלת את ליז הקונה?‬
‫כן או לא?‬
‫היא אוכלת את הטונה, מה שאומר שהיא רעבה.‬
‫מה שאומר שהיא כנראה לא אכלה את ליז הקטנה.‬
‫ידעתי!‬
‫מושו חפה מפשע.‬
‫אבל רק ליתר ביטחון,‬ ‫נשאיר אותך בחדר שלי בינתיים.‬
‫אני אשים עלייך עין.‬
‫מה אם לא נמצא אותה לפני שנמרוד יחזור?‬
‫אולי זה לא הוא?‬ ‫-אני בבית!‬
‫זה הוא.‬ ‫-אראה מה עם ליז הקטנה.‬
‫הבטן שלי מתהפכת. מה תעשי?‬
‫לא יודעת!‬
‫ליז הקטנה! חזרתי. התגעגעתי אלייך.‬
‫היי, נמרוד.‬ ‫-שלום!‬
‫הכול בסדר! אין מה לראות כאן.‬
‫למה יש סדין מעל הכלוב של ליז הקטנה?‬ ‫-היא מנמנמת.‬
‫כיסינו אותו כדי שיהיה נחמד וחשוך.‬
‫היא אוהבת לנמנם בשמש.‬
‫טוב, ללטאה יש זכות לשנות את דעתה, נכון?‬
‫מה קורה?‬
‫נמרוד, אני צריכה לספר לך משהו.‬
‫איבדתי את ליז הקטנה.‬
‫מה זאת אומרת? אמרת שתשגיחי עליה.‬
‫אני יודעת. הכנסנו אותה לכלוב,‬
‫אבל לא בדקתי את המנעול, ואז היא נעלמה.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫בסדר, נמרוד. אתה האח הגדול.‬ ‫תהווה דוגמה טובה.‬
‫אלוהים! אני לא מאמין שליז הקטנה נעלמה!‬
‫אני יודע שלא התכוונת לאבד אותה.‬
‫היא בטח כאן איפשהו, אז בואי נמצא אותה.‬
‫איך? חיפשנו בכל מקום.‬
‫ניסינו הכול.‬
‫היי, לא ניסינו מדע.‬
‫הוא צודק.‬
‫נכון. הייתי נסערת לגבי ליז הקטנה‬
‫ששכחתי במה אנחנו משתמשים‬ ‫כדי להבין דברים. במדע.‬
‫אנחנו זקוקים לשיטה המדעית.‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫״השיטה המדעית!‬
‫יש לנו תצפית‬
‫אז נתחיל בשאלה‬
‫נערוך מחקר, נגבש השערה‬
‫ונבדוק בעזרת ניסויים‬
‫מה גילינו?‬
‫בואו נסיק מסקנה‬
‫נכתוב הכול ונחלק לכולם את הממצאים‬
‫זוהי השיטה המדעית!"‬
‫טוב, כבר הבחנו בכך שליז הקטנה נעלמה.‬
‫אז עכשיו נחקור.‬
‫נמרוד, אתה מומחה לליז הקטנה.‬ ‫ספר לנו הכול לגביה.‬
‫היא מוזרה. במובן חיובי.‬
‫היא מריחה עם הלשון.‬ ‫והיא מתוקה. וכל כך סקרנית.‬
‫יש לה רגליים חמודות‬ ‫שהיא משתמשת בהן כדי ללכת הפוך.‬
‫אילו חטיפים היא אוהבת?‬ ‫-בעיקר פירות יער וחסה.‬
‫במה היא הכי אוהבת לשחק?‬ ‫-מחבואים.‬
‫והיא אוהבת להשתזף, אבל לא לאורך זמן.‬
‫היא אוהבת שאני מרסס מים כדי לקרר אותה.‬
‫היא נשמעת מרתקת.‬
‫ניסיתי להגיד לך!‬
‫עלינו למצוא את ליז הקטנה.‬
‫יש לי השערה.‬
‫אם נשתמש במידע שלמדנו מנמרוד,‬
‫נמצא את ליז הקטנה.‬
‫נעשה סיעור מוחות.‬
‫תעשו אתם, אני אחפש מסביב.‬
‫אולי ליז הקטנה ברחה לשחק מחבואים‬
‫עם כמה חברים מהשכונה,‬
‫מה שאומר שעלינו למצוא באיזו חצר הם נמצאים.‬
‫ליז הקטנה חדשה בשכונה.‬
‫כנראה שאין לה חברים עדיין.‬ ‫-נכון.‬
‫נוכל להסתובב עם פירות יער בכיסים.‬
‫אולי היא תריח אותם ותצא.‬
‫לטאות מריחות בלשונן.‬
‫אם לא נהיה קרובים אליה, זה לא ישנה.‬
‫מה אם נכין משהו עם כל הדברים האהובים עליה‬
‫ונראה אם נוכל לגרום לה לבוא?‬
‫זה יכול לעבוד. כמו טרקלין לטאות או משהו.‬
‫אני יכול לעצב טרקלין לטאות נהדר.‬
‫ראשית, נצטרך בסיס מוצק.‬ ‫נשים עליו חסה ופירות יער.‬
‫ובקבוק תרסיס.‬ ‫-מקום לשיזוף.‬
‫ואל תשכחו צל כשנהיה חם מדי.‬
‫יופי!‬
‫בואו נבנה את הדבר הזה!‬
‫ברוכים הבאים‬ ‫לטרקלין הלטאות היוקרתי של ליז!‬
‫יש בו אור טבעי יפהפה.‬
‫יש שמשייה מקסימה שתחסום את השמש.‬
‫מגניב!‬
‫ותרסיס כדי לקרר אותה כשנעשה חם.‬
‫הוא מלא בפינוקים האהובים על ליז הקטנה.‬
‫והסלעים האלה מושלמים כדי להתרווח ולשחק.‬
‫זה מושלם!‬
‫אם הייתי לטאה, הייתי מת על זה.‬
‫זה ממש מגניב.‬
‫בואו נראה אם טרקלין הלטאות‬ ‫יחזיר את ליז הקטנה.‬
‫זה מקום מושלם בשבילו.‬
‫מיקום זה הדבר החשוב ביותר.‬
‫חבר'ה! תראו!‬
‫ליז הקטנה!‬
‫הינה היא! מדהים!‬
‫היא חזרה!‬
‫כן!‬ ‫-אני כל כך שמח שאת בסדר, ליז הקטנה.‬
‫גם אני.‬
‫אני מצטערת שכמעט איבדתי אותה.‬ ‫-אין לך צמרמורת?‬
‫עכשיו שאני יודעת‬ ‫למה אתה אוהב אותה כל כך, אין לי.‬
‫אבל יש לי עוד כמה שאלות.‬
‫למה העיניים שלה כאלה?‬ ‫הזנב שלה חזק? כמה גדולה היא תהיה?‬
‫למה קראת לה ליז? יש לה שם אמצעי?‬
‫זאת אחותי, המדענית.‬
‫כל כך הרבה שאלות!‬
‫חתולה על גג עם טוויסט.‬
‫זכרו, אל תסתכלו למטה.‬
‫לא טוב שהסתכלתי למטה.‬
‫מעניין מי טיפס הכי גבוה.‬ ‫-נשאל את השופטת.‬
‫את צודקת, מושו.‬ ‫יש רק דרך אחת לפתור זאת.‬
‫משחק חוזר!‬ ‫-משחק חוזר!‬
‫אנחנו חייבים?‬
‫היי.‬ ‫-מה יש בתיק?‬
‫זה? זה דבר קטן שאני אוהב לקרוא לו‬
‫"האדיר מחיל האוויר!"‬
‫זה יפהפה!‬
‫בזהירות!‬
‫לקח לי שבועות לחסוך כסף‬ ‫כדי לקנות את זה.‬
‫ועכשיו, כשיש לי אותו סוף סוף,‬
‫אני סופר לאחור את הדקות‬ ‫עד שאוכל להטיס אותו.‬
‫איך משהו יעוף אם אין לו כנפיים?‬
‫מדחפי סילון סודיים? כפתורי אנטי־כבידה?‬
‫האם איילים בלתי נראים מושכים אותו?‬
‫או שהמדחפים מסתובבים ממש מהר‬ ‫עד שהוא מרחף באוויר.‬
‫אימא שלי הטיסה כאלה בחיל האוויר.‬
‫כן!‬ ‫-כל כך מגניב!‬
‫אבל כמה פעמים המדחפים צריכים להסתובב?‬
‫זה יכול לעשות סלטות?‬ ‫לעוף הפוך? להסתובב 360 מעלות?‬
‫האם העיצוב המסוגנן גורם לו לטוס מהר?‬
‫אפשר להטיס אותו?‬ ‫-אפשר?‬
‫רק שלושה אנשים יכולים להטיס אותו.‬
‫אני, קפטן עצמי, והמפקד אנוכי!‬
‫אבל זה אותו אדם. אתה.‬
‫בדיוק. עכשיו, אם תסלחו לי,‬
‫המפקד אנוכי יטיס עכשיו.‬
‫ברגע שאקנה סוללות.‬
‫מאחר שאימא ואבא לא כאן, אני אחראי.‬
‫וכשאחזור, כדאי ש"האדיר מחיל האוויר"‬ ‫יהיה במקום שהשארתי אותו.‬
‫אל תחשבו אפילו לגעת בו.‬
‫היי!‬
‫נמרוד חזר!‬
‫אם תיתן לי להטיס אותו,‬ ‫אכין לך מתפיח כריות אוטומטי.‬
‫לא!‬ ‫-מה אם אתן לך‬
‫את הכריך הזה שהכין שף?‬
‫מה דעתך לתת סיבוב לאחות האהובה עליך?‬
‫למען המדע.‬
‫אני מתפיח את הכריות שלי,‬
‫אימא שלך שפית נהדרת, ואת אחותי היחידה.‬
‫התשובה היא עדיין "לא".‬ ‫-אבל למה?‬
‫כי חסכתי בשביל זה המון זמן.‬
‫כי זה לא צעצוע לילדים.‬
‫כי…‬
‫הוא נעלם!‬
‫הוא היה כאן הרגע.‬
‫תישאר רגוע, נמרוד.‬
‫איפה "האדיר מחיל האוויר"?‬
‫מושו לקחה אותו!‬
‫זה בסדר.‬
‫נוריד אותך, מושו.‬
‫ואת המסוק שלי!‬
‫אבל איך?‬ ‫אסור לנו להשתמש בסולם כשאימא ואבא אינם.‬
‫אנחנו צריכים סיעור מוחות.‬
‫אתם תעשו את זה, אני אנסה משהו.‬
‫"בואו נחשוב‬
‫יחד פה מדמיינים, אין רעיונות רעים‬
‫בואו נחשוב‬
‫נענה על שאלות, גם קלות וגם קשות‬
‫בואו נחשוב‬
‫אז ניצור ביחד, סיעור מוחות בלי פחד‬
‫אז קדימה, בואו, בואו ונחשוב‬
‫היי!"‬
‫אוכל להתחפש לעכבר‬ ‫ולגרום למושו לרדוף אחריי.‬
‫אבל אתה מפחד מעכברים.‬
‫כן, זה לא יעבוד אם אפחיד את עצמי.‬
‫נוכל להכין בית קופץ לחתולים ממצופים.‬
‫מושו תראה אותו ותרצה לקפוץ.‬ ‫ואז אחד מאיתנו יתפוס אותה.‬
‫אבל האם מצופים קופצניים מספיק?‬
‫תשובה קצרה, לא.‬
‫יש לי רעיון הרבה יותר מעשי.‬ ‫עץ חתולים ענקי, שיש נפית על כולו.‬
‫אבל האם עלינו להיות ענקים‬ ‫כדי ליצור עץ חתולים ענקי?‬
‫זה, או שנצטרך סולם ענקי,‬
‫שבהחלט לא נוכל להשתמש בו כי אסור לנו.‬
‫טוב, מגדל לכידת החתולים שלי היה כישלון.‬
‫נשמע שגם אתם לא המצאתם משהו טוב.‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫טוב, מה עם קצת מוטיבציה?‬
‫הראשון שיוריד את מושו ואת המסוק‬ ‫יוכל להטיס אותו.‬
‫אני לא יודע… ‬
‫משחק חוזר שני!‬ ‫-משחק חוזר שני!‬
‫כן!‬ ‫-ובינתיים, אמשיך לנסות.‬
‫יש לי עוד תרגיל סודי.‬
‫אולי אגרום למושו לרחף למטה עם בלונים!‬
‫כלל מספר 32 של הדס:‬
‫תמיד להביא בלונים.‬
‫תחשוב. מה חתולים אוהבים?‬
‫חתולים אוהבים טונה. וגם שייקה.‬
‫אפתה אותה עם טונה‬ ‫ואכין חכה כדי למשוך אותה.‬
‫מושו מנסה לנמנם.‬
‫בטח לא נוח שם למעלה.‬
‫זהו! מושו אוהבת את המיטה שלה,‬
‫אז אולי היא תרד אם אכין לה אחת.‬
‫נמרוד הקוסם המדהים יכשף את מושו‬ ‫עם תרגיל קסמים!‬
‫אין לי שום דבר בשרוול! רואה?‬
‫טה־דה!‬
‫בואי אל האור, מושו.‬
‫קדימה.‬
‫את בדרך כלל אוהבת את הטריק הזה.‬
‫היא פוחדת.‬
‫למה חתולים אוהבים לטפס למעלה,‬ ‫אבל לא למטה?‬
‫זוזו מהדרך, כולם.‬
‫כי הדס המהנדסת תנצח בתחרות הזאת‬
‫ותטיס את המסוק הזה.‬
‫מה שמושו צריכה לעשות‬
‫זה לתפוס את הבלונים ולרחף למטה.‬
‫אם אצליח להרים אותם מהקרקע.‬
‫מושו, תראי מה יש לי!‬
‫את לא רוצה לרדת מהגג הלא נוח הזה‬
‫למיטת החתלתולים החדשה והמהודרת שלך?‬
‫ההצעה לזמן מוגבל וכוללת כריות אווריריות‬
‫ומקום להתמתח כדי לקבל גירודים בבטן.‬
‫תפעלי עכשיו כל עוד זה במלאי.‬
‫קדימה, מושו. קדימה.‬
‫כמעט תפסתי אותה.‬
‫אנסה. אני מקווה שהיא תנגוס בפיתיון. הינה.‬
‫שייקה!‬ ‫-אוף.‬
‫סליחה. אני חייב לעבוד על הכיוון שלי.‬
‫דוחה. אני אלך להוריד את זה מהראש.‬
‫הבלונים שלי היו כישלון.‬
‫מיטת החתול שלי הייתה משעממת.‬
‫החכה שלי לא משכה את מושו.‬
‫כנראה שאף אחד מאיתנו לא יטיס את המסוק.‬
‫היי, אנחנו מדענים. אנחנו לא נכנעים.‬
‫עלינו להבין איך לגרום לבלונים לרחף.‬
‫מיטת החתולים הנוחה הייתה רעיון טוב,‬
‫אבל אולי היא הייתה רחוקה מדי למושו.‬
‫החכה עם פיתיון הטונה הייתה גאונית, שייקה.‬
‫אתה רק צריך לעבוד על הכיוון למטרה.‬
‫אם הייתה דרך שבה מושו תראה את הסל… ‬
‫הבלונים שלי היו יכולים להעיף אותו,‬ ‫אם הם היו מרחפים.‬
‫אבל איך נכניס את מושו לסל?‬
‫ברגע שהסל יגיע למעלה,‬ ‫נוכל למשוך אותה פנימה עם החכה שלי.‬
‫אם אכוון נכון.‬
‫זה מה שהיה חסר לנו. זה את זה.‬
‫בואו נחבר את הרעיונות‬ ‫ונוריד את מושו ואת המסוק של נמרוד מהגג.‬
‫אני מתה על זה!‬
‫אין יותר תחרות? כן!‬
‫אבל אם נחבר את הרעיונות שלכם,‬ ‫איך אחד מכם ינצח?‬
‫לא כולכם רוצים להטיס אותו?‬
‫אני ממש רוצה,‬
‫אבל הדבר החשוב יותר‬ ‫הוא להוריד את מושו ואת המסוק שלך.‬
‫זה יהיה אדיר.‬
‫טוב, תפתרו את זה. אני אנסה עוד דבר אחד.‬
‫טוב, צוות. להעמיס את המעבדה.‬
‫לפי "הספר הגדול של תגליות והמצאות",‬
‫דברים מרחפים כשהם קלים מאוויר.‬
‫מה קל יותר מאוויר?‬
‫נוצות!‬
‫אבל אנחנו לא יכולים למלא את הבלון בנוצות.‬
‫לא.‬
‫אבל אנחנו יכולים למלא‬ ‫אותו במשהו כמו הליום!‬
‫זה אחד הגזים הקלים ביותר.‬
‫לכן יש אותו בבלוני מסיבות.‬ ‫זה מה שגורם להם לרחף.‬
‫מגניב!‬ ‫-אדיר.‬
‫בואו ננפח כמה בלונים!‬
‫עם החמודים האלה,‬ ‫אגרום למושו לרחף למטה במהרה!‬
‫הליום גורם לקול להישמע מצחיק.‬ ‫-אני רוצה לנסות!‬
‫גם אני!‬
‫אנחנו רק צריכים מספיק בלונים‬ ‫כדי שהסל ירחף.‬
‫כן. ואז את החכה שלי.‬
‫אנחנו רק צריכים פיתיון לקרס שלי.‬ ‫נגמרו לי דגי הטונה.‬
‫מושו!‬
‫הבאתי את הצעצוע האהוב עלייך, מר קאדלס.‬
‫רעיון נהדר להשתמש במר קאדלס כפיתיון.‬ ‫בואו נעשה את זה!‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫מדהים!‬
‫השתמשנו בהרבה בלונים כדי שהם יוכלו‬ ‫לשאת את הסל ואת מושו.‬
‫והחלק הכי טוב…‬
‫בגלל שאנחנו משתמשים בקרס ולא בחכה,‬
‫אני לא צריך לכוון למטרה.‬
‫בואי למר קאדלס, מושו.‬
‫את יודעת שאת רוצה את הצעצוע האהוב עלייך!‬
‫זה עבד!‬
‫כן!‬ ‫-אני יכול לנשום.‬
‫החתולה בסל.‬
‫עשיתם את זה!‬ ‫-כן!‬
‫תודה!‬
‫אנחנו כל-כך שמחים שחזרת, מושו.‬
‫כן, חתולה טיפשה.‬
‫"האדיר מחיל האוויר" חזר.‬
‫ועם קצת ריר עליו.‬
‫אבל עסקה היא עסקה.‬ ‫כולכם הורדתם את המסוק, אז מי ינצח?‬
‫הוא יכול לעשות טריקים!‬
‫הוא ממש מהיר!‬
‫מדחפים הם המצאה מדהימה.‬
‫תודה שנתת לנו להטיס, המפקד נמרוד.‬
‫כולנו מפקדים היום.‬ ‫תודה שהחזרתם את המסוק.‬
‫אין בעיה.‬ ‫-כמובן.‬
‫אין בעד מה.‬
‫מדהים! היה שווה לחכות.‬
‫כן, בהחלט.‬ ‫-בטוח.‬
‫תרגום כתוביות: יפעת גריצמן‬