SERIÁL NETFLIX
Jak, co, kde, proč? Co, kde, proč?
Ada Twist, zrak jak rys,
ta ráda vybádá to, co hledal bys!
Je to tam, nebo tam,
věda je všude, buď si jist!
A Iggy Peck, architekt,
a Rosie pro vesmír inženýr,
jsou pracanti - tak pomož i ty!
Jak záhadný je rébus a puzzle ve tři déčku,
ty hypotézy ověřme a splňme mise své!
Věda nezklame!
Ada Twist, zrak jak rys,
ta ráda vybádá to, co hledal bys!
Její svět vědou je,
tečky spojí do obrazce, z teorie kouká praxe, ví bystrá Ada Twist!
„Podivuhodný případ Malé Liz.“
17, 18,
19, 20!
Jedna minuta a devět vteřin! To je o tři vteřiny déle než minule. Proč?
Jo, Lízinko. Super!
Ukaž se mi. Super.
Pěkná póza!
Ado, chceš si hrát s Lízinkou?
Ne, díky.
Mám ještěrku a ty se nesnažíš vymyslet něco vědeckého?
Je ti jedno, že umí chodit vzhůru nohama?
Jo, to je docela super.
- Jak to dělá? Jak to, že nespadne? - To je ta Ada, kterou znám.
Ještěrky mají na nohou malé chlupy, fungují jako přísavky.
Vidíš?
To je dobré. Nemusíš ji vytahovat.
Ado? Ty se bojíš Lízinky?
Kdo? Já?
Samozřejmě že ne.
Možná.
Mám z ještěrek husí kůži.
Ještěrky nejsou pro každého.
Musíme jet. Máme tenisový trénink.
Zapomněl jsem.
To se ještě nestalo. Ta ještěrka se ti vážně líbí.
Je tak vtipná, tati. A super. A roztomilá.
Ale už jdu.
Když teď odjedeme, ještě to stihneme. Sejdeme se v autě.
Ado, pohlídala bys mi Lízinku?
Husí kůže, víš?
Prosím? Nechci, aby byla osamělá.
Ty ji máš vážně rád.
- Tak dobře. - Díky. Naučím tě za to kouzelnický trik.
Děkuju!
Ta západka moc nefunguje,
takže zkontroluj, jestli je to zamčené.
Nebudu ji brát z terárka, ale dobře.
Tak jak to jde?
- Ahoj! - Ahoj!
Ahoj, Iggy a Rosie!
- Ty máš ještěrku? - Nemám. Hlídám Arturovi Lízinku.
Miluju ještěrky.
- Vážně? - Opravdu?
Netvař se překvapeně.
Bojím se ptáků a myší. A většiny malých zvířat.
Ale ještěrek ne. Můžeme si s ní hrát?
- Jasně. - Skvělý!
- Je roztomilá! - Ráda si hraje.
Pojď si hrát, Ado.
Nepřibližuj se.
Ado, ty se bojíš?
To je směšné, Rosie. Ada se nebojí ničeho.
Z ještěrek mám husí kůži.
Jsme v alternativním vesmíru?
Ada se bojí malého zvířete, a já ne?
- Neuvěřitelné. - Já vím.
Ale každý má něco. To vždycky říká máma.
Pojďme dělat něco jiného.
- Dobře. Dala bys Lízinku zpátky do klece? - Jasně.
Jdeme!
- Chcete švihadlo? - Jo!
Ta západka moc nefunguje,
takže zkontroluj, jestli je to zamčené.
- Co je? - Ado?
Zapomněla jsem zkontrolovat, jestli je to zamčené! Lízinka je pryč!
Ne. Není tam.
Nemůžu tomu uvěřit. Měla jsem hlídat Lízinku a ona mi utekla.
Neboj. Teda já bych se bál. Ale najdeme ji.
Ne.
Musíme najít Lízinku. Co budeme dělat?
Tady, Lízinko. Tady, holka!
To funguje jen na psy. A některé draky.
Počkat. Už vím!
Když dáme ven jídlo, tak se vrátí.
Tuňákový sendvič?
Mooshu na něj vždy přijde a sní ho. Jednou dokonce snědla…
Myslíš, že Mooshu…
Ne!
Mooshu, nemyslím si, že jsi to udělala. Jen chceme pravdu.
Mooshu, sežrala jsi Lízinku?
Ano, nebo ne?
Jí tuňáka, takže má hlad.
Což znamená, že nejspíš Lízinku nesežrala.
Já to věděla! Mooshu je nevinná.
Ale pro jistotu zatím budeš v mém pokoji.
Já tě sleduju.
Co když ji nenajdeme, než se Artur vrátí?
- Třeba to není on. - Jsem doma!
- Je to on. - Zkontroluji Lízinku.
Můj žaludek dělá kotrmelce. Co budeš dělat?
- Já nevím! - Lízinko! Jsem zpět. Chyběla jsi mi.
- Ahoj. - Ahoj!
Všechno je v pořádku! Nic zajímavého.
- Proč je terárko zakryté? - Dává si šlofíka.
- Zakryli jsme ho, aby měla tmu. - Ráda si dává šlofíka na slunci.
Ještěrka má právo změnit názor, že ano?
Co se to děje?
Arture, musím ti něco říct. Lízinka mi utekla.
Vždyť jsi říkala, že se o ni postaráš.
Já vím. Dali jsme ji do terárka,
ale nezkontrolovala jsem zámek a byla pryč.
Promiň, Arture.
Dobře, Arture. Jsi starší brácha. Buď příkladem.
Panebože! Nemůžu uvěřit, že je Lízinka pryč.
Vím, že jsi to neudělala schválně. Musí tu někde být, najdeme ji.
Jak? Už jsme se dívali všude.
Zkusili jsme všechno.
Ještě jsme nezkusili vědu.
Má pravdu.
Máš pravdu. Tak mě to rozhodilo,
že jsem zapomněla, že můžeme použít vědu.
Vědeckou metodu.
- Jo! - Jo!
Vědecká metoda!
Něco jsme vypozorovali, takže začneme otázkou.
Uděláme výzkum.
- Zformulujeme hypotézu. - Ověříme ji experimenty.
Na co přijdeme?
Vyvodíme závěr.
Vše si zapíšeme a zveřejníme výsledky.
To je vědecká metoda!
Všimli jsme si, že Lízinka zmizela.
Takže teď musíme bádat.
Arture, ty jsi expert na Lízinku. Řekni nám o ní všechno.
Je divná. Ale dobře divná.
Má čich na jazyku. A je milá. A hrozně zvědavá.
Má roztomilé nožičky a chodí vzhůru nohama.
- Jaké má ráda pamlsky? - Lesní ovoce a salát.
- Jaká je její oblíbená hra? - Na schovku.
Ráda se opaluje, ale ne dlouho. Má ráda, když ji postříkám vodou.
Zní… vážně zajímavě.
To se ti snažím vysvětlit.
Musíme Lízinku najít.
Mám hypotézu.
Když použijeme informace od Artura,
najdeme Lízinku.
- Potřebujeme nápad. - Já se po ní podívám.
Možná si Lízinka hraje na schovku s kamarády v sousedství,
takže jen musíme zjistit na kterém dvorku.
Lízinka je tu nová.
- Ještě nemá kamarády. - Pravda.
Mohli bychom chodit s bobulemi v kapsách.
Třeba je ucítí a přijde.
Ještěrky čichají jazykem. Museli bychom být blízko u ní.
Uděláme něco s jejími oblíbenými věcmi,
třeba k tomu přijde?
To by mohlo fungovat. Salonek pro ještěrky.
Můžu navrhnout skvělý salonek.
Potřebujeme dobrý základ. Můžeme tam dát salát a bobule.
- A rozprašovač. - Místo na opalování.
A nezapomeň i na stín.
Pěkné!
Pojďme to postavit!
Vítejte v luxusním ještěrčím salonku!
Má krásné přirozené světlo.
Je tu deštník, který mírní slunce.
Paráda!
A rozprašovač na zchlazení. Je plný jejích oblíbených pamlsků.
A tyhle kameny jsou ideální na lenošení a hraní si.
- Perfektní! - To by se mi jako ještěrce líbilo.
Je to skvělé.
Uvidíme, jestli ji salonek přiláká zpět.
To je ideální místo.
Umístění, umístění, umístění.
Podívejte se!
Lízinka!
Tady je! Paráda!
Je zpátky!
- Jo! - Jsem tak rád, že jsi v pořádku.
Já taky.
- Promiň, že jsem ji ztratila. - Žádná husí kůže?
Už vím, proč ji máš tak rád. Už žádná husí kůže.
Ale mám ještě pár otázek.
Proč má takové oči? Má silný ocas? Jak moc vyroste?
Proč jsi ji tak pojmenoval? Má prostřední jméno?
To je moje vědátorka.
Tolik otázek!
„Kočka na rozpálené Twistovic střeše.“
Pamatujte, nedívejte se dolů.
Neměl jsem se dívat.
- Kdo byl nejvýš? - Co na to soudce?
Máš pravdu, Mooshu. Má to jediné řešení.
- Odveta! - Odveta!
Vážně musíme?
- Ahoj. - Co máš v té tašce?
Tohle? To je jen maličkost, které říkám
Super-letadlo!
To je nádhera!
Opatrně.
Trvalo mi týdny, než jsem si na to vydělal.
A teď, když ho konečně mám,
hrozně se těším, až s ním budu létat.
Jak může létat něco, co nemá křídla?
Tajné trysky? Antigravitační tlačítka?
Neviditelní kouzelní sobi?
Nebo se vrtule rychle točí, dokud se nezačne vznášet.
Máma létala v letectvu.
- Jo! - To je super!
Ale kolikrát se musí vrtule otočit?
Zvládne salto dozadu? Létat vzhůru nohama? Dělat smyčky?
Umí létat rychle?
- Můžu? - Já taky?
Jen tři lidé létají se Super-letadlem.
Já, já kapitán a já velitel!
Ale to jsi všechno ty.
Přesně tak. A teď mě omluvte,
velitel teď bude létat.
Jakmile budu mít baterie.
Rodiče jsou pryč, takže velím já.
A až se vrátím, Super-letadlo bude tady.
Nešahejte na něj.
Ahoj!
Artur je zpět!
Nech mě létat, udělám ti naklepávač polštářů.
- Ne! - Co kdybych ti dal sendvič od kuchaře?
Co takhle dovolit to své oblíbené sestře?
Kvůli vědě.
Polštáře si naklepávám sám,
tvoje máma dobře vaří a ty jsi moje jediná sestra.
- Odpověď zní „ne“. - Ale proč?
Protože jsem si na to dlouho šetřil.
Protože to není hračka pro děti.
Protože…
Je pryč!
Bylo přímo tady.
Buď v klidu, Arture.
Kde je moje Super-letadlo?
Mooshu ho vzala!
- To je dobré. Dostaneme tě dolů. - A můj vrtulník!
Ale jak? Nesmíme na žebřík, když jsou máma s tátou pryč.
Potřebujeme nápad.
Vy přemýšlejte, já něco vyzkouším.
Nápad, nápad,
napadl tě a my hned budem o něm přemýšlet!
Nápad, nápad!
Bez nápadu nuda je a nápad mozek hecuje,
nápad, nápad!
Co a jak dál sepiš, jde o vynález nejspíš,
dík za nápad, nápad, nápad, nápad!
Hej!
Mohl bych se převléknout za myš a Mooshu by mě honila.
- Ale ty se bojíš myší. - Nešlo by to, kdybych vyděsil sám sebe.
Můžeme udělat skákací hrad z nafukovacích kruhů.
Mooshu si bude chtít zaskákat. A pak ji chytíme.
Dá se na kruzích skákat?
Stručně? Ne.
Mám praktičtější nápad. Obří kočičí strom s kočičí mátou.
Ale to bychom museli být obři, abychom ho vyrobili.
Nebo obrovský žebřík,
který rozhodně nesmíme použít.
Ano, moje raketová věž selhala. Vypadá to, že jste taky nic nevymysleli.
- Ne. - Ne.
Co takhle trochu motivace?
Ten, kdo ji sundá, si může hrát s vrtulníkem.
Já nevím…
- Odveta! - Odveta!
- Jo! - Já se budu taky snažit.
Mám v rukávu další eso.
Mohla bych Mooshu dostat dolů na balóncích!
Pravidlo Rosie číslo 32: vždy měj s sebou balónky.
Mysli. Co mají kočky rády?
Kočky mají rády tuňáka. A Iggy taky.
Nalákám ji na tuňáka a navinu ji na rybářský prut.
Chce si zdřímnout. Tam nahoře to nemůže být pohodlné.
Už vím! Mooshu má ráda svoji postel, třeba půjde dolů, když jí nějakou udělám.
Úžasný kouzelný Artur okouzlí Mooshu kouzelným trikem!
Nemám nic v rukávech. Vidíš?
Tadá!
Pojď za světlem, Mooshu.
No tak.
Mooshu, ten trik se ti vždy líbí.
Má strach. Proč kočky rády lezou nahoru, ale ne dolů?
Z cesty, všichni.
Protože Rosie tuhle soutěž vyhraje a bude létat s vrtulníkem.
Mooshu se jen
chytí mých balónků a přistane dole.
Pokud vůbec poletí.
Mooshu, podívej, co mám!
Nechceš dolů z té nepohodlné střechy
do své nové krásné postýlky?
Tato časově omezená nabídka zahrnuje nadýchané polštáře
a prostor na protažení a podrbání bříška.
Kupujte, dokud není vyprodáno.
No tak, Mooshu. No tak.
Málem jsem ji měla.
Zkusím to. Snad se chytí na návnadu.
- Iggy! - Jejda.
Promiň. Mám špatnou mušku.
Hnus. Jdu si to sundat z hlavy.
Moje balónky byly pohroma.
Moje postýlka ji nenalákala.
A můj rybářský prut nezabral.
Nikdo z nás si nebude hrát s vrtulníkem.
Jsme vědci. Nevzdáváme to.
Přimějeme ty balónky létat.
Postel pro kočky byl skvělý nápad,
možná byla moc daleko a nemohla skočit.
Rybářský prut s tuňákovou návnadou byl geniální.
Jen musíš lépe mířit.
Kdyby Mooshu viděla můj košík…
Moje balónky by ho mohly vynést, kdyby se vznášely.
Ale jak dostaneme Mooshu do košíku?
Až bude košík nahoře, můžeme ji navinout mým rybářským prutem.
Jestli se trefím.
To nám chybělo. Spolupráce.
Spojíme naše nápady
a dostaneme Mooshu a Arturův vrtulník ze střechy.
Skvělý nápad!
Už žádné soupeření!
Když dáte nápady dohromady, jak může jeden z vás vyhrát?
Nechcete vyzkoušet Super-letadlo?
To vážně chci,
ale důležitější je dostat Mooshu a vrtulník dolů.
To by bylo super.
Dobře, vymyslete to. Já ještě něco zkusím.
Dobře. Do laboratoře!
Podle mé Velké knihy objevů a vynálezů se vznáší to, co je lehčí než vzduch.
Co je lehčí než vzduch?
Peří.
Ale nemůžeme naplnit balónek peřím.
Ne.
Ale můžeme ho naplnit třeba heliem! Je to jeden z nejlehčích plynů.
Proto jsou v balóncích. Díky nim se vznáší.
- Super! - Úžasné.
Pojďme nafouknout balónky!
S tímhle dostanu Mooshu dolů hned!
- Máš srandovní hlas. - Chci to zkusit!
Já taky!
- Víc balónků, aby se košík vznášel. - A můj rybářský prut.
Potřebujeme jen návnadu. Došel mi tuňák.
Mooshu!
Přinesl jsem ti oblíbenou hračku, pana Mazlíčka.
Skvělý nápad použít pana Mazlíčka jako návnadu.
- Jo! - Jo!
Skvělé!
Použili jsme hodně balónků, aby unesly koš i Mooshu.
A nejlepší na tom je, že jsme použili háček místo prutu,
nemusím mířit.
Pojď za panem Mazlíčkem.
Víš, že chceš svou oblíbenou hračku!
Zabralo to!
- Ano! - To je úleva.
Kočka je v košíku.
- Dokázali jste to! - Jo!
Děkuju!
Jsme rádi, že jsi v bezpečí, Mooshu.
Ty hlupáčku. Super-letadlo je zpět.
Jenom trochu poslintané.
Všichni jste dostali můj vrtulník dolů, takže kdo vyhrál?
Umí to triky!
Je to vážně rychlé!
Vrtule jsou úžasný vynález.
Díky, veliteli Arture.
Dnes jsme všichni velitelé. Děkuju vám.
- Jasně. - Ovšem.
Nemáš zač.
Rozhodně to stálo za to čekání.
- Rozhodně. - Rozhodně.
Překlad titulků: Markéta Schlemmerová