SERIÁL NETFLIX
Jak, co, kde, proč?
Co, kde, proč?
Jak, co, kde, proč?
Co, kde, proč?
Vědátorka Ada Twistová
zjistí, jaká je odpověď.
Tady dole, tamhle taky,
věda je všude, kam se podíváš.
S Iggy Peckem, architektem
a Rosie Revereovou, inženýrkou.
Tolik práce, a i ty můžeš pomoct!
Záhada, hádanka, rébus či neznámá.
Divy k objevení a hypotézy k ověření.
Věda je nejlepší!
Vědátorka Ada Twistová
zjistí, jaká je odpověď.
Věda je všude, vytváří hypotézu,
docvakne jí to, protože to je vědátorka Ada Twistová!
Velký puch.
No tak, ať je to pětka!
- Páni! - Dvojka. To je o tři míň než pět.
A to znamená…
Uá!
Je z tebe vlkodlak, Iggy.
Podle pravidel Goblinů a draků nemůžeš do příštího kola mluvit.
Můžeš jen výt jako vlkodlak.
Můžu jen výt?
Chci říct…
Iggy, vlkodlaci vyjí mnohem hlasitěji. Snaž se trochu!
Fuj.
Něco smrdí jako dech goblinů.
To je hrozný smrad.
- Strašný. - Na blití.
Musíme zjistit, co to je.
- Hm? - Co prosím?
Tenhle smrad je záhada, hádanka, rébus či neznámá
a my tomu přijdeme na kloub.
Už to necítím. Kam to zmizelo?
Teď něco cítím. Smrdí to…
Jako ta nejbáječnější mňamka.
Takže moje slavná zeleninová polévka voní?
- Skvěle. - Výborně.
Jakou jsi tam dal zeleninu, tati?
Mrkev, celer, rajčata, cibuli a česnek pro extra chutnost.
Stejná je i v salátu.
Stejná zelenina jako v polévce, ale jde sotva cítit.
- Smrad je zpátky. - Jo!
Pojďme za nosem.
Koberec voní po koberci, ale ne smradlavě.
Smrdí to jako čtení.
Není to kočičí záchodek.
Vlastně to voní překvapivě dobře.
Jo. Stelivo je navrženo k pohlcení pachů.
A s Arturem se střídáme denně v jeho čištění.
Zdroj velkého smradu. Arturovy tenisky.
- Smrdutý Grand Slam. - Co děláte, děcka?
Udělali jsme fascinující objev. Smrdí ti boty.
Já vím. Nesmrdí, když hraju. Jen když je sundám.
Skvělé pozorování, Arture.
Líbí se ti mít smradlavé boty?
Ne! Nechci, aby moje boty smrděly.
Proto zkusím tohle.
Máma se voní tímhle parfémem, tak by to mohlo zabrat i na moje boty.
Test! Můžeme se dívat?
Asi jo.
Voní to jako máma.
Ale teď je parfém smíchaný se smradem,
takže voní jako máma navíc s tím smradem.
Nikdy se toho smradu nezbavím.
Existuje téměř vždy způsob, jak vědou najít řešení.
Uvidíme, jestli ho najdeme.
- Musíme mít nápad? - Cink! Správně!
Skvělý, já mám nápad.
Když smrdím, máma mě nutí se vykoupat.
Mohli bychom je vykoupat.
Miluju koupání.
To mě napadají nejlepší otázky.
Ale mokré, kluzké boty by mohly být nebezpečné.
Pravda. Můžeme je dát do sušičky?
To by je mohlo zničit.
Naštěstí mám jiný nápad.
Kočičí stelivo nasává zápach,
mohli bychom ho dát do bot.
Dobrý nápad, ale co když si Mooshu bude myslet, že to je záchodek?
- Ne, Mooshu! - Nemůžu se dívat!
Mám jiný nápad.
Vymyslíme sprej, co odstraní zápach.
- Jako parfém. - Jo.
Až na to, že místo toho, aby voněl,
tak nebude vůbec cítit.
- Neparfém? - Přesně.
Ale nechceme mu nechtěně zničit boty,
tak ho vyzkoušíme na těchto.
Jsou mi už malé,
tak máma říkala, že je můžu použít na vědu.
Jen je musíme udělat smradlavé, než je použijeme.
Načítám laboratoř.
Cítím úspěch.
To je smrad!
Nevím, jestli můj nos takový úspěch vůbec snese.
Možná tvůj nos ani nemusí.
Na některé testy vědci někdy potřebují speciální vybavení.
- Tak můžeme. Jdeme na to! - Jo!
Ale ne.
Větší hnus jsem v životě neviděla. Je to hnusňák!
Nebo hnušák. Možná měl Artur pravdu. Není možné odsmradit jeho boty.
Pardon. To bylo moje bříško.
Kdy je večeře? Tátova polévka tak dobře voní.
Že jo. Salát je asi taky dobrý, i když nevoní tak jako polévka.
Počkej. Proč nevoní tak dobře?
- Má stejné přísady. - Nevím, proč voní jinak.
Já jen vím, že teplá, chutná polévka dělá mému bříšku dobře.
Polévky jsou teplé.
A saláty jsou studené!
Ten pohled znám. Máš nějakou hypotocózu, co?
Jo.
Mám hypotézu, mám hypotézu.
- Sedí - pozorování
- na - vysvětlení?
Správně nebo špatně, zjistíme odpověď!
Možná to nebude správné, ale zjistíme,
o čem ta teorie je.
- Kvalifikovaný odhad, - ale obstojí?
Ano, to je hypotéza.
Mám hypotézu, mám hypotézu.
Zjistíme, jak je správná.
Jdeme na to!
A naše hypotéza je, že teplé věci smrdí víc než studené.
Dokáže teplota změnit vůni?
Když je teplo, molekuly se pohybují rychle a takhle poskakují.
Jako čaroděj, co hází ohnivé koule.
Přesně tak.
A když je zima, molekuly vzduchu se hýbou pomaleji,
asi takhle.
Takže vůně cestuje vzduchem rychleji, když je tepleji.
To si myslím, ale je jen jeden způsob, jak to zjistit.
Myslete na něco chladného, protože tu za chvíli bude parno.
Teleportovali jsme se na Slunce?
Potřebuju vodu. Mám velkou žízeň.
Miluju pěkné suché teplo.
Myslím, že je dost horko na otestování hypotézy.
- Připraveni na čichový test? - Nevím, kolik vydržím.
To dáš, Iggy. No tak. Jdeme na to!
Na tři. Jedna, dva, tři!
Smradlavější vůni jsem v životě necítil.
Větší smrad jsem v životě necítila.
Vypadá to, že v teple věci víc smrdí, ale pro potvrzení hypotézy
zjistěme, jestli v chladu smrdí míň.
Pusťte chlad.
Chci říct, ať je zase teplo.
Nejdřív zjistíme, jestli Arturovy boty ještě smrdí. Můžeme?
Taková kosa.
Smrdí to jako nic.
Vůbec to nesmrdí.
- Dokázali jsme hypotézu. - Tak můžeme zatopit?
Jo.
Mnohem lepší.
Až na to, že když není zima, tak Arturovy boty zase smrdí.
Aby nesmrděly, musí zůstat v chladu, když je nenosí.
Řešení je zřejmé. Zmrazíme je do obřích ledových kostek.
To by vyřešilo problém se smradem,
ale Artur chce tenisky, ne brusle.
To mě nenapadlo.
Možná by je mohl nechat v mrazáku?
Máma asi nebude chtít mít špinavé boty vedle jídla.
Co tak vytvořit krabici od bot, která by byla jako mrazák,
ale jen na Arturovy boty?
Mrazák s úžasným designem. Mohl by vypadat jako ledový palác!
Brr-ilantní! Jde se stavět!
- Co děláte s mými botami? - Mrazíme smrad.
Počkat! Nic necítím!
Je to proto, že studený vzduch zabraňuje šíření smradu.
Takže jste přišli na to, jak nezasmradit celý dům?
- Jasně. - Jo.
To je úžasný. Díky. Možná to s tou vědou někam dotáhnete.
Co to tu cítím?
Voní to skvěle. To musí být tátova slavná vegetariánská polévka.
- Jasně. - Jo.
- Tak. - Jen polévka.
Nic jiného, žádné boty nebo tak.
Boty?
- Ta polévka chutná a voní skvěle. - I salát je skvělý.
Dík, týme. To jsem rád.
Jsem ráda, že jde v domě cítit jen ta polévka.
Já taky!
Mám nápad. Představme si jiného vědce. Pojďte!
Čau, jsem Rachel Dutton a jsem mikrobioložka.
Dnes si povíme o tom, proč sýr smrdí.
Jdeme na to!
Dnes jsme v sýrárně,
abychom se zblízka podívali na mikroby,
kteří způsobují, že sýr chutná skvěle a smrdí.
Mikroby jsou velmi malé buňky, které byste neviděli pouhýma očima.
Jdou vidět pod mikroskopem.
Tyhle mikroby jsou všude.
Jsou v oceánu, v půdě a na některých jídlech, co jíme.
Hodně z toho, co kolem nás cítíme,
nejen sýr, je vlastně kvůli mikrobům.
Tento konkrétní mikrob
je jednou z nejběžnějších bakterií, které rostou na sýru.
Vytváří na něm hodně různých chutí,
ale dělají i jeho zápach.
Jedna z věcí, co sýraři dělají, aby ovlivnili, kolik na něm roste mikrobů,
je kontrola teploty.
Čím vyšší teplota, tím je sýr aromatičtější.
Tento sýr je speciální typ sýra z Francie.
A tyhle díry do něj udělali malí brouci.
Říká se jim sýroví roztoči.
Roztoči vytvoří
na samotném sýru zajímavé chutě a vůně.
Takže nejen mikroby vytvářejí vůni.
Jsou to jiné organismy, které na sýru žijí.
- Ahoj. - Zajímavost.
Jeden z mikrobů rostoucí na sýru
je stejný typ, co roste na nohách.
Takže když si lidé myslí, že sýr smrdí jako nohy,
tak je to proto, že na něm je stejný mikrob,
který jde obdobně cítit.
Nebylo to super? Věda je nejlepší!
Přátelé s kamenným srdcem.
- Nová hračka pro Mooshu je hotová. - Super.
Vypočítala jsem perfektní mix šustivého a hravého.
Uvidíme, co ona na to.
Jo. Líbí se jí to.
Obzvlášť to šustění. Proč kočky milují věci, co šustí?
Mooshu je tak roztomilá!
Kéž bych měla mazlíčka.
Ale protože máma hodně cestuje, tak by se u nás neměl dobře.
To dává smysl. Starat se o mazlíčka je náročné.
- Ale co tak něco nenáročného. - Jako zlatá rybka.
Pořád plave. Ani ji nemusíš venčit.
Ale musíš ji krmit.
A těžko se s ní mazlí.
A co opice? Rády se mazlí a jsou hravé.
- To je možná trochu moc. - Pravda.
A co beruška?
Nemusíš ji venčit, hrát si s ní a je roztomilá.
Ale potřebují jídlo a prostor na plazení.
Navíc se snadno ztratí.
Kde jsi, beruško?
Pravda. Nechceš šlápnout na zatoulanou berušku.
Takže potřebuješ mazlíčka, který nejí,
nepotřebuje si hrát a ani mazlit.
To zní jako kámen.
Jo, to by mohlo být ono!
To byl vtip.
Nebyl. Pojďme ho sehnat!
Nějaké jsou na zahradě.
Tyhle kameny už mají domov.
Chci divoký kámen, který ho nemá.
Ale kde najdeme divoký kámen?
Já vím. V parku!
- Ahoj, mami! - Ado, vylekala jsi mě. Co se děje?
Chtěla jsem, abychom šli do parku, ale pracuješ…
Pracuji… na této křížovce.
Mami!
Zasekla jsem se s prací.
Na což obvykle pomůže si dát pauzu.
Prosím, dovolte mi, abych vás vzala do parku, abych si dala pauzu.
A jsme tady!
Tu. Tady to vypadá dobře.
Díky, mami. Porozhlédneme se po divokých kamenech.
Divokých kamenech? Fajn, nekrmte je. A nechoďte daleko.
Nebudeme!
Je tu tolik kamenů. Ani nevím, kde začít.
Tenhle je modrý a kulatý. A lesklý.
Ten je! Určitě ho zvážím.
Koukni na tenhle.
Na povrchu má mech. Je tak roztomilý.
Taky se mi líbí.
Úplně jako dvojčata.
Hezký. Tenhle odštípnutý taky ujde!
Tolik možností. Pojďme hledat dál.
Rosie, to je halda možných mazlíčků.
Jo. Jak vybereme, který si vezmeme domů?
Dáme kámen, nůžky, papír?
Nedokážu si vybrat jen jeden.
Na každém kameni je něco zvláštního.
Jako na Mecháčkovi.
Tak hebký a roztomilý.
Tak roztomilý.
Prokop a Míla jsou bráška a ségra.
Nemůžu je rozdělit.
A Štípek je odštípnutý.
Nikdo jiný ho nebude chtít kromě mě. Takže je musím vzít všechny.
Fajn. Je tu jen jeden problém. Jak je vezmeme domů?
Dáme si je do kapes.
Nemůžu hýbat nohama!
Jsou fakt těžcí.
Dobře, tak v kapsách ne.
Co tak je dát do šátku.
Zůstaňte.
Kdo je dobrý kámen? Ty jsi dobrý kámen.
Pořád vypadávají.
Protože jsou divocí. Výcvik bude těžký.
Víš, co je třeba mít?
Já vím! Nápady.
Skvělý nápad.
Nápady, mít nápady.
Nadhoď, co tě napadne. Každý nápad zapadne.
Nápady, mít nápady.
Vezmi přátele a zjisti, jak, co, proč.
Nápady, mít nápady.
Ať se naše představivost stane skvělým novým výtvorem.
Když máme nápady, nápady, nápady.
Hej!
Co kdybychom ty kameny odčarovali domů? Čabraka dabraka.
Teda abrakasysl!
Ale nepamatuju si to kouzlo, což by mohlo být větší problém!
Co tak sem přesunout váš dům na kolečkách?
Hádám, že bude potřeba zhruba milion kol.
Máš pravdu.
Berušky poletí s mravenci držícími kameny.
Jsou to siláci.
Ale berušky nejsou.
Nějaké další nápady?
Nemám další nápad.
Jednorožci?
Hele, to obvykle říkám já!
Mravenci, ale bez berušek!
Jednorožci.
To už jsem říkal.
Sýr.
Sýr?
Mám hlad.
- Ale ne. Myslím, že nám došly nápady! - Cože? Nikdy nám nedošly nápady.
Musíme mít další nápady.
Musím své kameny donést domů!
Ale už mi to nemyslí. Moje mysl je jako sliz.
Mám vyhlavováno.
Teda mám vygumováno.
- Co když mi to tak zůstane? - Co budeme dělat? Jsme zaseknutí.
Zaseknutí.
Co kdybychom je zasekli do…
Nevím.
Jako bych přišla o mozek.
Počkejte!
Zasekla jsem se s prací.
Na což obvykle pomůže si dát pauzu.
Myslím, že mi to teď docvaklo.
Máma si dává pauzu, protože se zasekla s prací.
Jsme zaseknutí, potřebujeme pauzu.
Pauzu na hraní.
Ne! Přemýšlet měli bychom.
Měli bychom přemýšlet.
Dobře, můžeme si dát pauzu.
Ty slunečnice vypadají, že by byly pěkný katapult.
Kdo tušil, že slunečnice jsou takový designový
zázrak?
Jako by v nich byly menší květinky.
Jsou. Slunečnice tvoří tisíce drobných květin.
Voní tak hezky.
Proč květiny tak krásně voní?
Můj mozek zase přichází s informacemi a otázkami.
- A už si nepřijdu vygumovaný. - Pauza zabrala!
Jupí. Pojďme zpět k nápadům.
Já vím. Mohli bychom okouzlit sovy, aby přiletěly s kameny domů.
Jsem velmi okouzlující.
Sovy přes den nefungují, jen v noci.
Jo, jsou vzhůru jen v noci.
Můžeme udělat horskou dráhu, která doveze kameny.
To je super nápad.
Ale co když se horská dráha rozkmitá a kameny z ní vypadnou?
Pak by to byla kamenová horská dráha!
Možná by šlo je po něčem dopravit.
Jo. Můžeme tomu říkat Rosiein kamenový dopravník.
Skvělý nápad. Pojďme ho postavit!
Mohlo by to mít velkou síť na ty kameny.
- A rám, který je bude držet. - A kola.
A hotovo.
- Super. - Pěkně!
Pojďme pro materiály.
Síť můžeme udělat spojením tohoto.
- Tyhle větve budou rám. - V parku jsem našla kola.
Můžu to teď postavit? Jo?
- Ano. - Do toho.
Máme Rosiein kamenový dopravník.
- Skvělý. - Dobře ty, Rosie.
Dík. Uvidíme, jestli unese mé mazlíčky.
Jo. Je!
Pojďme ho naložit.
- Čau, Lorraine. - Čau.
Jaký byl let?
Můj let byl těžký.
- Pojď dál. - Mami!
Hej, Rosiečátko. Jak jsi se dnes měla?
Mám domácí mazlíčky. A hodně!
Co?
Není to, jak si myslíš. Dívej!
Seznam se s mými kamennými mazlíčky.
To je Štípek. Tohle jsou Prokop a Míla. A tady je Mecháček.
Nikdy mě nenapadlo, že budeme mít díky mé práci mazlíčky, ale kameny?
Kreativní.
Šikulka.
Že? Tihle tři dokáží vymyslet řešení problémů.
Došly nám nápady, ale pak jsme si dali pauzu,
jako ty, mami, ale hráli jsme si.
- Měla jsi pravdu. Pomohlo to. - To jsem ráda, zlato.
Tak vezmeme mazlíčky domů.
Dobře, ale nejdřív…
Měl by sis vzít ten modrý, Iggy. Sblížili jste se.
Díky, Rosie!
A vezmi si Mecháčka, Ado. Hodíte se k sobě.
Vážně? Díky!
Neboj, Mooshu.
Možná mám mazlíčka, ale pořád jsi moje top kočička.
Mám nápad. Představme si jiného vědce. Pojďte!
Zdravím.
Čau, jsem Raquel Nuno a jsem planetární vědkyní.
A dnes si povíme o kamenech z vesmíru.
Když se řekne kámen, tak vás napadne ten, co najdete v parku nebo na výletě,
ale ve vesmíru poletuje spousta kamenů.
V určitou chvíli vstoupí do naší atmosféry a spadnou na zemský povrch
a teď je máme v naší galerii meteoritů.
Kamenům z vesmíru, co dopadly na Zemi, se říká meteority.
Tohle jsou naše obrovské železné meteority.
Takže pokud sbíráte kameny,
jeden ze způsobů, jak zjistíte, že jde o meteorit,
je zkusit, jestli je magnetický.
Zemské kameny obvykle nejsou magnetické.
Typy hornin, které se vznášejí ve vesmíru,
jsou tak malé jako smítko prachu
až po skoro něco tak velkého, jako je planeta.
Země je v podstatě jen velký kámen plující vesmírem.
Jejich pád na Zem je pozorovatelný. Říká se mu meteorický déšť.
Jsou to kousky prachu a kamenů, které při vstupu do atmosféry shoří.
Vidíme je jako jasné čáry na obloze.
Až budete příště venku v noci, koukněte vzhůru.
Možná uvidíte meteorický déšť.
Zajímavost.
Měsíc se zmenšuje.
Ukázalo se, že uvnitř Měsíce
jsou horké kameny,
ale když zchladnou, scvrknou se, a tak se celý Měsíc zmenšuje.
Nebojte. Pořád ho uvidíte.
Nebylo to super? Věda je nejlepší!
Překlad titulků: Kateřina Richard