СЕРІАЛ NETFLIX
Як, що, де й чому?
Що, де, чому?
Як, що, де й чому?
Що, де, чому?
Дослідниця Ада Твіст
Знайде відповідь
Знизу і згори
Наука всюди, лиш оком глянь
З архітектором Іґґі Пеком
Та інженером Роузі Ревір
Справ так багато, бігом допоможи!
Це питання, таємниця чи загадка якась
Час дива вивчати І гіпотези перевіряти
Наука найкраща!
Дослідниця Ада Твіст
Відповідь знайде за мить
Наука довкола бринить
Вона формує гіпотезу
І з'єднує всі крапки Бо це дослідниця Ада Твіст!
Побачити музику.
Шість, сім, вісім.
Стільців має вистачити. Чудовий дизайн, Іґґі!
Тепер хтось має ефектно з'явитися.
Я тут!
Програми? Їжа? Квитки? Коли прийдуть глядачі?
Зазвичай питання ставлю я.
Пробач. Відколи я беру уроки в тітки Роуз,
я стала дуже вправна.
Не дочекаюся нашого першого
суботнього концерту у вітальні!
Я теж у захваті.
Я нервую. І в захваті! Нервую більше.
Усе готове.
Стільці, квитки, програми й наші інструменти.
Мої музичні мензурки! Музика зустрінеться з наукою.
І мій Запальний Барабан. Правда ж, краса?
Наче хмарочос з барабанів. Я Іґґі Пек, архітектор барабанів.
Для мене головне не гучність, а дизайн.
-Привіт! -Вітання.
Відпадне піаніно, пане та пані Ті.
Я зіграю гарний і запальний до-мажор.
Так тітка Роуз говорить про музику.
Приємно, що старі речі стають у пригоді.
Пам'ятаєш, як ти співав мені серенади?
І досі співаю, люба
Концерт навіяв думки.
Може, витягну стару бас-гітару і влаштую суботнє вариво?
Чудова ідея! Зробимо полуничне варення.
Тато казав про музичне вариво.
Коли імпровізуєш заради розваги.
Це чудово й невтішно одночасно.
-Я принесу полуничне варення. -Клас. Дякую, пане Твіст.
За годину, народ. Ще година!
Твій брат став живим будильником?
Ні, він буде нашим постановником.
Якщо я розпочну шоу своєю магією.
Я витягну кролика з капелюха.
За годину.
Годину? Сподіваюся, я достатньо практикувався!
Ще ж ціла вічність!
-Порепетируємо? -Добре. Серце вгамується.
Не знаю, як це працює, та мама так говорить.
Точно. Складемо порядок виступів.
Хто казав про безлад?
Треба вирішити, хто виступає перший, другий і третій.
Можемо зіграти разом.
Тоді глядачі не побачать наші таланти.
Іґґі, ти перший.
Твій барабан розбудить натовп!
Але ж ніхто не спатиме.
Не треба ж грати голосно, так?
-Може, я просто покажу його? -Потім Ада гратиме на мензурках.
Діджей Мензурка в лабораторії.
Тоді гратиму я.
Я тижнями практикувалася. Я дуже гарно граю.
Коли я граю, мої пальці неначе танцюють на клавішах.
Я наче гарцую.
Ось так.
Куди подівся мій талант?
Тітка Роуз розчарується, коли почує.
Наука допоможе!
Вирішимо цю проблему науковим методом.
Науковий метод!
Ось наше спостереження
Час ставити питання й досліджувати
Сформувати гіпотезу
І провести експерименти
І що ми дізналися?
Висновок чекає
Запишемо все І поширимо результати
Це все науковий метод!
Для початку треба…
Гіппосіссіміста!
Гіпотеза! Яке може бути пояснення?
У мене є гіпотеза! Жаби.
-Жаби? -Продовжуй.
Якось я хворів, і голос став смішний.
Мама сказала, що я наковтався жаб!
Може, кілька забралися в піаніно.
Перевіримо й зазирнемо всередину.
Ні, ніяких жаб.
Лише пил.
Чи порошок злої феї?
Може, фея, яка ненавидить музику,
хоче зупинити наш концерт і обприскала все поганим порошком?
Цікава теорія. Перевіримо її.
Пилу більше нема. Давай, Роузі. Зіграй.
Схоже, це не через порошок. А я була впевнена.
Може, це все мої пальці. Тітка Роуз завжди каже розминати їх.
Мабуть! Твої пальці не розігрілися.
Треба гарненько розім'яти їх!
Мої пальці готові гарцювати.
Ми все спробували.
Якби ми знали, що не так, тоді могли б виправити!
Просто посиджу тут під час концерту.
Гей, дослідники не здаються. Ми не такі, ми стійкі!
Ось і «Танцююче желе».
Чому «Танцююче желе танцює»?
Важливіше інше: що це за звук і чому він стає голоснішим?
Це Єдинорігозавр!
В укриття!
Діти, навряд це Єдинорігозавр.
Тато розігріває бас-гітару в гаражі.
Ваш тато вміє грати на гітарі звуки Єдинорігозавра? Круто!
Може, звук бас-гітари змусив «Танцююче желе» танцювати?
Подивимося.
-Діти. -Тато!
Звук бас-гітари змушує «Танцююче желе» танцювати.
Я занотувала це до «Великої книжки відкриттів та винаходів».
Ходімо.
Ви куди? Я давно не грав, але ж ще не все забув.
Лабораторія!
Ось мої записи.
Звук коливає крихітні молекули повітря, що перетворює їх на звукові хвилі.
Оце так фокус.
Зазвичай ми не бачимо хвилі, бо вони крихітні.
Але татова гітара голосна,
тому звукові хвилі так сильно б'ють желе, що воно танцює.
Ось так!
Шкода, що ми не бачимо звук гри Роузі.
Тоді можна було б зрозуміти, чому він поганий.
-Пробач. -Від правди не втечеш.
Іґґі, ти геній!
-Я? -І не сумнівайся.
Тобто я геній. Так!
А чому?
Бо є шанс, що ми побачимо музику Роузі. З осцилографом.
Звісно! Оцілограф!
Тобто осцило… Ні, не так.
Осцилограф. Він перетворює звуки на лінії на моніторі.
Я спроєктую простенький.
Схоже, ми можемо зробити його з… Подивимося.
Зі старого смартфона, ТВ, парасолі…
І трьох желейок.
-Навіщо желе? -Щоб я з'їла.
Почнімо!
Чудова робота. Тепер хай осцилограф працює.
Роузі, скажеш, коли будеш готова.
Ще десять хвилин.
-Що? Звідки це тут? -Треба швидше.
Осцилограф працює.
Так і має виглядати музика?
Вона така дивакувата.
Тату, зіграй щось запальне.
Вам пощастило. Я спеціалізуюся на запальному.
Ось це більше схоже на музику.
Отже, гітара налаштована.
Бачите структуру вигнутих ліній? Ось це воно.
Це так круто!
Тепер ти, Роузі.
Ці звуки геть різні.
Запальна музика пана Твіста створює плавні лінії, а звук піаніно — гострі.
Значить, гітара налаштована,
а ті гострі лінії означають, що піаніно вийшло з ладу.
Звук теж свідчить про це.
Ура! То я й мій талант невинні.
Зараз виправимо.
Просто треба належним чином підкрутити струни, аби налаштувати їх.
Зіграй-но до-мажор.
Готово. Зіграй щось.
-Ура! -Я повернулася!
Глядачі тут. Часу більше немає, народ. Нуль хвилин.
Час починати!
Круто!
Так.
Мило.
Пані та панове, в останню хвилину відбулися зміни.
Замість сольних виступів ми зіграємо разом.
Бо так ми щойно вирішили проблему.
І так ми працюємо найкраще. Разом.
-Хто збігає за ложкою? -Нащо?
Бо час варити!
Але не заголосно.
-Ура! Чудово! -Так!
-Добре! -Так!
У мене ідея. Познайомимося з іншими дослідниками. Ходімо!
Привіт. Я Сюзан Мізікер.
А я доктор Авіла. Ми доктори аудіології.
Ми поговоримо про роботу вуха
і про те, як ви чуєте звукові хвилі.
До нас приходять із проблемами зі слухом.
Ми вимірюємо якість слуху.
Чи чуєте ви м'який шепіт…
Привіт. Як справи?
Чи гучні звуки!
Коли я говорю, звук подорожує до…
-Мого вуха. -Ось сюди.
Вухо передає звук до барабанної перетинки,
яка коливається разом зі звуковою хвилею,
а тоді маленькі кістки, приєднані за перетинкою,
відправляють коливання до середнього вуха.
Там розташований завиток.
Завиток особливий,
бо перетворює звукові вібрації на сигнали, що відправляються в мозок,
щоб мозок знав, що ми чуємо.
А ви знали?
Насправді вушна сірка корисна.
Вона захищає вухо від часточок пилу, бактерій та грибкових інфекцій.
-І не дає комахам пробратися до вуха. -Гидота!
Правда, було круто? Наука найкраща!
День дощу.
Ще кілька кольорів, і єдиноріг буде готовий.
Єдинороги люблять кольори!
Танцювальна підлога майже готова.
І блискіток майже достатньо.
Ой.
Мушу, тепер ти сяєш наче зірка.
Причепилася до пальця.
Чому блискітки не можна струсити з пальця?
-Це питання для «Чому-файлів». -Чудове питання.
Чому здається, що веселка врізалася в наш двір?
У нас вечірка з нагоди…
Міжгалактичного дня єдинорогів!
Не чув про такий. Мають бути всі кольори веселки? І конфетті?
Найважливіше на Міжгалактичному дні єдинорогів — кольори.
А конфетті — перше правило Роузі.
Друге правило свята —
пікнік на вулиці.
А третє правило —
треба станцювати танок єдинорогів…
«Втеча єдинорога»!
-Так! -Ой.
Це весело.
Приєднуйся.
Так. Єдинороги люблять людей.
Що більше, то веселіше. Це звичайна математика.
Можливо. Я позаймаюся тенісом до дощу.
Логічно. Погано опинитися під…
Дощем?
Гляньте на хмари!
Але ж не всі хмари дощові, так?
-Так. Але ці — дощові. -Звідки ти знаєш?
Бо це шарувато-дощові хмари.
Дощо які?
Шаровато-дощові. Вони низькі, сірі та рівномірно розтягнені.
Коли вони з'являються, зазвичай буває багато…
Дощу! Ховаємо все швидко.
Схоже, нічого не зіпсувалося.
Яка вечірка під дощем?
Наша. Маловідомий факт про єдинорогів.
Вони обожнюють дощ! Принаймні я обожнюю.
Як його не любити?
Вологість у повітрі формує хмари,
які перетворюються на дощ, і це неймовірно.
Але всі речі мокрі. Та й ми теж!
Можливо, можна влаштувати вечірку в дощ і не намокнути.
Потрібен брейншторм.
Дощовий брейншторм!
Брейншторм
Кажи, що на думку спадає Поганих ідей не буває
Брейншторм
Друзів візьми І спробуй знайти: як, що й чому
Брейншторм!
Хай наша уява Нові творіння плекає
Коли в нас брейншторм
Овва!
Може, зробимо дощовиганяку?
Круто!
Але на будівництво піде час,
і Міжгалактичний день єдинорогів скінчиться.
Тоді все буде марно.
Тож треба щось інше.
Можна зробити укриття з парасольок.
А простір між парасольками?
Дірок забагато.
Можна зробити велике укриття.
Щоб було менше дірок, і дощ не падав на нас.
Але дощ може затікати з боків.
-Угу! -Так і є.
Збудуймо якийсь сховок.
-На кшталт сараю? -Так!
-Згодиться! Піду будувати. -Притримай єдинорогів.
Ще не можна будувати. Спочатку треба спроєктувати.
Продумати все, зробити план, намалювати.
Точно. Я занадто зраділа. Побігла поперед батька в пекло.
І за це ми тебе любимо.
Може, квадратний? Щоб було місце танцювати.
З двоскатним дахом. Вони мені подобаються!
Як вам таке?
-Чудово! -Супер!
Тепер я можу будувати?
-Так! -Звісно!
Ура!
Щойно вдягнемо дощовики.
Очманіти!
Дощовий сарай готовий!
Супер! Протестуємо?
-Танцювальна підлога, а не мокра земля. -І килим для пікніка.
Схоже, можна пікнікувати.
Крутяк! Треба протестувати стіни, чи витримають вони…
«Втечу єдинорога»?
Стіни складаються.
Хутко! Тікаємо! Стрибайте, єдиноріжки!
-Ой! -Лишенько.
-Погані новини. Потрібен інший сарай. -А хороші новини є?
Калюжі!
Я знаю, що потрібно для нового сараю!
Треба покласти балки хрест-навхрест.
Це поперечні бруси. Вони підтримають стіни!
Ми з тіткою якось будували будинок лялькам.
-Так! -Так!
Сарай з поперечними балками та пласким дахом.
Крутий дизайн.
Так! Перевіримо його.
Спершу пікнік.
Поки що все добре. Просторо й сухо.
Тепер танок «Втеча єдинорога».
Так!
Ну ж бо!
Стіни не впали!
Дах падає.
Я закляк!
Іґґі!
Кепсько! Я думала, що нам вдалося.
-І я. -Давайте обсохнемо й подумаємо.
Ми зробили два сараї, але обидва невдалі.
І якщо не виправимо ситуацію, ми пропустимо День єдинорогів.
Але ж ми дослідники, так?
-Так. -Так!
-А дослідники здаються? -Ні.
Ми не такі, ми стійкі!
Стійкі! Так!
-Навряд я стійкий. -Дуже стійкий.
Гляньмо, що було не так, аби знати, що виправляти.
От тепер ми на одній хвилі.
-До лабораторії. -Очманіти!
Так.
Тож ми відтворили сараї. Глянемо на них.
-У моєму сараї впали стіни. -Так.
А в моєму стіни вистояли, але впав дах.
То чому стіни Роузі не впали?
Можливо, через балки. Але чому впав дах?
Дах Роузі був пласким,
тож вода зібралася згори, її стало забагато і вона завалила дах.
Двоскатний дах не лише гарно виглядає.
Вода скочується донизу.
Здається, я з'єднала всі крапки.
В обох сараїв були елементи, які спрацювали й ні.
А якщо ми збудуємо сарай з міцними стінами Роузі
та дахом Іґґі, аби вода стікала?
Я за!
Я теж. Давайте поквапимося, щоб насолодитися…
Міжгалактичним днем єдинорогів!
-Так! -Зробімо це.
Крутяцько.
-Так! -Протестуємо його.
Ідеальне місце для пікніка.
Настав час істини.
«Втеча єдинорога»!
Стіни не падають.
-І дах на місці! -Та невже!
Чудово. Завершимо приготування.
О ні, Роузі.
Дощ розмив твій малюнок.
Так ще краще. Єдинорогам подобаються змішані кольори.
Це чарівно.
Агов, крутий сарай.
Хочеш зайти, Артуре?
-Звичайно. -Тобі потрібен ковпачок.
І тобі, Мушу!
Адо, передаси веселкові блискітки?
Пальчики оближеш. Мабуть, якраз сезон.
Я б не відмовився від блискучого веселкового соку!
Блискучий веселковий сік освіжає.
Мушу теж хоче.
Гадаю, час для…
«Втечі єдинорога»!
У мене ідея. Познайомимося зі ще однією дослідницею. Ходімо!
Привіт. Я Ілектріс Гарріс, архітектор.
Я покажу будинок, який я проєктувала.
Ходімо!
Архітектор проєктує всі будинки і структури, куди ви заходите.
Це може бути лікарня, школа, бібліотека, ваш дім.
Тож для кожної спроєктованої структури ми робимо набір планів.
І називаємо їх кресленнями.
На кресленнях є стіни, вікна, двері.
І навіть туалет.
Усередині наших тіл є скелети, будинкам вони теж потрібні.
Тож це кістяк будинку.
Одне з найважливіших завдань під час будівництва —
впевнитися, що структура витримає стихію.
Дощ, вітер, бурі.
Тож дві структурні складові, важливі для забезпечення міцності, —
це горизонтальні балки
та вертикальні колони.
Оце дверні отвори.
Ось так виглядає їхня рамка.
Тож це наша балка, а це стовпи для дверних отворів.
Ось завершений дверний отвір.
Тепер уявіть згори балку,
а по боках — колони.
А ви знали?
На Олімпіаді змагалися архітектори. Вони проєктували спортивні структури.
Правда, було круто? Наука найкраща!
Переклад субтитрів: Тетяна Лаховська