NETFLIXOVA SERIJA
Kako, što, gdje, zašto ?
Ada Vijugica, znanstvenica
Saznat će odgovor
Ispod ovoga, ondje
Znanost je svugdje
S Iggyjem Peckom, arhitektom
I Rosie Zakovicom, graditeljicom
Posla je puno, pomozi malo !
Tajna, zagonetka, važno pitanje Čuda otkrijmo, hipoteze provjerimo
Znanost je mrak
Ada Vijugica, znanstvenica
Saznat će odgovor
Svugdje gdje je znanost Smišlja hipotezu
Rasvjetljuje problem Znanstvenica Ada Vijugica !
Uvid u glazbu.
Šest, sedam, osam.
Dovoljno stolaca za publiku. Dobar dizajn, Iggy!
Još samo da netko grandiozno dođe.
Ovdje sam!
Programi? Grickalice? Ulaznice? Publika?
Obično ja ispitujem.
Otkad učim klavir kod pratetke Rose,
postala sam jako dobra.
Jedva čekam naš prvi
recital u dnevnoj sobi u subotu popodne!
I ja sam uzbuđena.
I ja. Ali uglavnom sam nervozan.
Sve je spremno.
Stolci, ulaznice, programi i naši instrumenti.
Moje glazbene čaše! Gdje glazba sreće znanost.
I moj Bum-Bum Blaster. Nije li prekrasan?
Kao neboder od bubnjeva. Iggy Peck, arhitekt za bubnjeve.
Manje mi je bitna glasnoća, a više dizajn.
-Bok! -'Jutro.
Fenomenalan klavir, g. i gđo V.
Trebao bih svirati lijep, poskočan C.
Tako pratetka govori o glazbi.
Drago mi je što će se koristiti.
Znaš da si mi pjevao serenade?
Još pjevam, srce
Mogao bih iskopati staru bas-gitaru pa da u subotu ujutro bacimo svirku.
Odlično! I ja bih se dodavao.
Moj tata misli na glazbu.
Kad improviziraš, samo iz zabave.
To je sjajno i istovremeno razočaravajuće.
-Možemo se i dodavati. -Super. Hvala, g. Vijugica.
Jedan sat, narode!
Je li se pretvorio u budilicu?
Ne. Pazit će da sve teče glatko.
Samo ako prvi izvedem par trikova.
Izvući ću zeca iz ovog šešira.
Jedan sat.
Jedan sat? Valjda sam dovoljno vježbao!
To je za sto godina!
-Vježbajmo dok čekamo. -Mogu smiriti živce.
Ne znam kako, ali mama to uvijek kaže.
Dogovorimo se tko će prije.
Pa nije ovo utrka!
Ne, odredimo tko kad nastupa.
Možemo svi zajedno.
Publika neće vidjeti naše talente.
Iggy, ti prvi.
Tvoj Bum-Bum Blaster će probuditi publiku!
Svi će već biti budni.
Ne mora biti preglasno, zar ne?
-Možda ga mogu samo pokazati. -Ada će potom svirati na čašama.
DJ-ica Čaša je u labosu!
Onda ću ja.
Tjednima vježbam. I jako sam dobra.
Kad sviram, kao da mi prsti plešu po tipkama.
Dvokorak po slonovači.
Ovako.
Kamo je nestao moj talent? Teta Rose bit će razočarana kad me čuje.
Znanost možda pomogne! Riješimo problem znanstvenom metodom.
Znanstvena metoda !
Imamo zapažanje
Počet ćemo pitanjem
Istražiti
-Stvoriti hipotezu -I testirati eksperimentima
Što smo saznali ?
Zaključimo
Sve zapiši Rezultate proslijedi
To je znanstvena metoda !
Za početak trebamo…
Hiposisimist!
Hipotezu! Zamislit ćemo objašnjenje.
Imam hipotezu! Žabe.
-Žabe? -Nastavi.
Bio sam bolestan i zvučao čudno. Mama je rekla da imam žabe u grlu!
Možda su neke ušle u klavir.
Provjerimo tu hipotezu.
Ne. Nema žaba.
Samo prašina.
Ili zla vilinska prašina?
Možda vila koja mrzi glazbu
želi zaustaviti naš recital posipajući zlu vilinsku prašinu.
Zanimljiva teorija. Testirajmo je.
Nema više prašine. Odsviraj nešto.
Nije zla vilinska prašina. A bila sam sigurna.
Možda je zbog prstiju. Pratetka kaže da ih treba razgibati.
Prsti ti nisu zagrijani!
Moramo ih dobro izvježbati!
Prsti su mi u vrhunskoj formi.
Sve smo probali. Da vidimo kvar, mogli bismo ga popraviti.
Ostavite me i odsvirajte bez mene.
Znanstvenici ne odustaju, hrabro ustaju.
Evo klimusavog želea!
Zašto se žele klimusa?
Još važnije: kakav je to zvuk i zašto je sve glasniji?
To je jednorogosaur!
U zaklon!
Djeco, mislim da to nije jednorogosaur.
Tata zagrijava bas-gitaru.
Može učiniti da mu bas-gitara zvuči kao jednorogosaur? Mrak!
Ili zvuk tatine gitare klimusa žele!
Moramo vidjeti.
-Djeco. -Bok!
Zvuk tatine bas-gitare klimusa žele.
Zapisala sam nešto o tome u svojoj Velikoj knjizi otkrića i izuma. Idemo!
Kamo ćete? Dugo nisam svirao, ali nisam baš toliko loš.
Otvaram labos.
Evo bilješki.
Zvuk izbacuje male molekule zraka. Postaju zvučni valovi.
Zgodan trik.
Valove ne vidimo jer su sitni.
Gitara je tako glasna da zvučni valovi klimusaju žele.
Ovako!
Šteta što ne vidimo kako Rosie svira.
Onda bismo shvatili zašto je loša.
-Oprosti. -Živa istina.
Iggy, ti si genij!
-Jesam? -Prihvati to.
Hoću reći, jesam!
Zašto?
Jer možda postoji način da vidimo Rosienu glazbu. Osciloskopom.
Naravno! Osilioskop!
Hoću reći, osilo… Ne, nije to.
Osciloskop. Prikazuje zvuk kao crte na monitoru.
Smislit ću jednostavan.
Možemo ga napraviti od… Da vidimo.
Starog pametnog telefona, TV-a, kišobrana…
-I tri žele-bombona. -Čemu oni?
Za moja usta. Primimo se posla!
Bravo, vas dvoje. A sad uključimo ovaj osciloskop.
Dobro, Rosie. Spreman kad i ti.
Još deset minuta.
-Otkud ovo unutra? -Požurimo se.
Osciloskop radi.
Treba li glazba ovako izgledati?
Nepravilno je.
Tata, sviraj nešto funky.
Imaš sreće. „Funky” je moje srednje ime.
To izgleda glazbenije.
Znači da je ugođeno.
Zaobljene crte idu po uzorku. Tako znaš.
Totalno zakon!
Sad ti, Rosie.
Izgledaju posve drukčije.
Crte g. Vijugice su glatke,
a klavirske su nepravilne.
Znači da je gitara ugođena.
Nepravilne crte onda znače da klavir nije ugođen.
Tako izgleda i zvuči.
To! Nisam kriva ja ni moj talent.
Možemo to popraviti. Zategnut ćemo žice
dok ga ne ugodimo.
Daj mi C.
To je to. Odsviraj.
-To! -Vratila sam se!
Publika je ovdje. Nula minuta, ljudi. Nula minuta.
Nastupamo!
Mrak!
Da.
Bravo!
Došlo je do iznenadne promjene.
Umjesto solo-nastupa, svirat ćemo grupno.
Tako smo riješili problem.
Tako smo najbolji. Zajedno.
-Donesimo loptu. -Zašto?
Jer ćemo baciti svirku!
Ali ne prejako.
-To! -Da!
-Dobro je! -Da!
Imam ideju. Upoznajmo još jednog znanstvenika. Hajde!
Ja sam Susan Miziker.
Ja sam dr. Avila. Doktori smo audiologije.
Reći ćemo vam kako funkcionira uho
i kako čujete zvučne valove.
Ljudi nam dolaze kad imaju problema sa sluhom.
Mjerimo kako ljudi čuju.
Bilo da čujete šapat…
Bok. Kako si? Ili glasne zvukove!
Dok govorim, zvuk putuje sve do…
-Mog uha. -Ondje.
Uho usmjerava zvuk do bubnjića.
Bubnjić vibrira sa zvučnim valom,
a male kosti iza bubnjića
šalju te vibracije u unutarnje uho.
Ondje je pužnica.
Pužnica je posebna
jer pretvara vibracije zvuka u signale koji se šalju u mozak
kako bi mozak znao što čujete.
Zanimljivost!
Ušni vosak vam koristi.
Štiti vas od čestica prašine, bakterija i gljivičnih infekcija.
-Čak i kukaca. -Odvratno!
Nije li to bilo fora? Znanost je mrak!
Kišni dan.
Još nekoliko boja i slika jednoroga bit će gotova.
Jednorozi obožavaju boju!
Plesni podij je spreman.
A šeširi su šljokičasti.
Mooshu, sad si dio šljokičastih.
Zalijepilo mi se za prst.
Zašto se ne da skinuti s prsta?
-Pitanje za spise „Zašto“. -Sjajno pitanje.
Pitanje. Zašto nam se duga zabila u dvorište?
Imamo zabavu za…
Međugalaktički dan jednoroga!
Nikad čuo. Mora li imati sve dugine boje? I konfete?
Boje su glavne za Međugalaktički dan jednoroga.
Konfeti su Rosieno pravilo broj jedan.
Drugo pravilo: moraš imati piknik s jednorogom.
Treće pravilo: moraš plesati jednoroga koji se zove…
Stampedo jednoroga!
Zabavno!
Pridruži nam se.
Da. Jednorozi obožavaju ljude.
Što više, to bolje. Matematika.
Možda. Idem na trening prije kiše.
Ima smisla. Ne želiš da te uhvati…
Kiša?
Vidite oblake!
Nisu svi oblaci kišni. Zar ne?
-Da. Ali oni jesu. -Kako znaš?
Jer to su nimbostratusi.
Nimbo-što?
Nimbostratusi. Niski su, sivi i rašireni po nebu.
Kad se pojave, obično znači da će biti puno…
Kiša! Brzo, uzmite stvari!
Čini se da je sve u redu za zabavu.
Kakva zabava po kiši?
Zašto ne? Malo poznata činjenica o jednorozima.
Obožavaju kišu!
Ili bar ja.
Naravno!
Vlaga u zraku stvara oblake koji se pretvaraju u kišu i to je nevjerojatno.
Sve će nam se smočiti. I mi ćemo!
Možda možemo imati zabavu po kiši a da ne pokisnemo.
Trebamo mozgati.
Mozganje uz rominjanje!
Mozganje
Ubaci svoju misao Nijedna nije loša
Mozganje
Okupi prijatelje Saznaj kako, što, zašto
Mozganje
Neka naše mašte Postanu sjajne nove kreacije
Kad mozgamo
A da napravimo stroj za tjeranje kiše?
Zgodno!
Ali izgradnja bi mogla potrajati.
Proći će Dan jednoroga.
Pa bi ovo bilo uzalud.
Trebamo nešto drugo.
Napravimo šator od kišobrana.
A prostor između kišobrana?
Previše rupa.
Ali možemo napraviti veliki šator od kišobrana.
S manje rupa da ne kiši po nama.
Moglo bi kišiti sa strane.
-Kužim! -Istina.
Moramo napraviti zaklon.
-Poput šupe? -Da!
-Može! Počinjem. -Ne trči pred jednoroge!
Još ne možemo početi graditi. Prvo je moramo osmisliti.
Razmisliti, smisliti plan, nacrtati ga.
Imaš pravo. Previše sam se uzbudila.
I zato te volimo.
Četvrtasta šupa. Za Stampedo jednoroga.
S kosim krovom. Sviđa mi se!
Što kažete?
-Super! -Sjajno!
Mogu li je sad izgraditi?
-Da! -Aha.
To!
Kad uzmemo opremu za kišu.
-Nevjerojatno! -Šupa je gotova!
Sviđa mi se! Testirajmo je.
-Imamo podij za mokro tlo. -I deku za piknik.
Možemo imati piknik.
Zakon! Testirajmo zidove da vidimo mogu li izdržati…
Stampedo jednoroga!
Zidovi se ruše!
Brzo! Maknite se! Skačite, jednorozi!
-Ajme! -Čovječe.
-Loša vijest, trebamo novu šupu. -Ima li dobra?
Lokve!
Znam što nam treba za novu šupu!
Postavimo grede u obliku slova x.
Poprečne grede poduprijet će zidove!
Pratetka Rose me poučila.
-To! -To!
Sad ima poprečne grede i ravan krov.
Sviđa mi se dizajn.
I meni. Testirajmo ga.
-Prvo piknik. -Zasad je dobro. Prostrano i suho.
A sad, Stampedo jednoroga.
To!
Hajde.
Zidovi se nisu srušili!
Krov pada.
-Ne mogu se pomaknuti! -Iggy!
Mislila sam da će to upaliti.
-I ja. -Osušimo se i razmislimo o ovome.
Napravili smo dvije šupe. Nijedna nije dobra.
Ako ne popravimo, propustit ćemo Međugalaktički dan jednoroga.
Znanstvenici smo, zar ne?
-Da. -Aha.
-Odustaju li oni? -Ne.
Jer hrabro ustajemo!
Hrabro? Da!
-Ne znam za sebe. -I ti.
Pogledajmo što je pošlo po zlu da to ispravimo.
Sad govoriš mojim jezikom.
-Otvaram labos! -Zakon!
Da.
Napravili smo modele šupa. Istražimo ih.
-Na mojoj su pali zidovi. -Da.
Na mojoj su ostali, ali krov se srušio.
Zašto Rosieini zidovi nisu pali?
Možda zbog poprečnih greda. Zašto se krov srušio?
Rosien je krov bio ravan,
pa se sva kiša skupljala na vrhu, a onda je postao pretežak i srušio se.
Kosi krov nije samo fora dizajn.
Voda pada s njega.
Rasvijetlila sam problem.
Obje su imale nešto dobro i loše.
Upotrijebimo Rosiene zidove da je ojačamo,
a Iggyjev krov da voda otječe.
Sviđa mi se!
-I meni. Idemo, da stignemo uživati u… -Međugalaktičkom danu jednoroga!
-Da! -Idemo.
Prva liga.
-Da! -Idemo.
Savršeno je za piknik.
A sada, trenutak istine.
Stampedo jednoroga!
Zidovi se ne ruše.
-Ni krov. -Opa!
Uredimo do kraja.
O, ne, Rosie.
Kiša ti je razmazala sliku.
Još je bolja. Jednorozi vole kad se boje miješaju.
Čarobnije je.
Fora šupa.
Želiš li ući, Arthure?
-Naravno. -Treba ti šešir za zabavu.
Jedan za tebe, Mooshu!
Ada, dodaj mi dugine šare.
Prefine su. Mora da im je sezona.
Godio bi mi… pjenušavi dugin sok!
Baš je osvježavajuć.
I Mooshu hoće.
Sad je vrijeme za…
Stampedo jednoroga!
Imam ideju. Upoznajmo još jednu znanstvenicu. Hajde!
Ja sam Eletrice Harris, arhitektica.
Pogledajte kuću koju sam dizajnirala.
Idemo!
Arhitekt je projektirao svaku zgradu u koju uđete.
Bolnica, škola, knjižnica ili vaš dom.
Za svaku građevinu koju dizajniramo pravimo niz planova.
Zovu se nacrti.
Nacrti prikazuju zidove, prozore,
vrata.
Nacrtamo čak i zahod.
Poput nas, i zgrade imaju kosture.
Ovo nazivamo skeletnim okvirom.
Pri gradnji zgrade veoma je važno
da odolijeva vremenskim uvjetima.
Kiši, vjetru, olujama.
Dva strukturna dijela bitna za čvrstoću konstrukcije
su vodoravne grede
i okomiti stupovi.
Ovo su vrata na planu.
Ovo je njihov okvir.
Ovo je greda, a ovo su stupovi za vrata.
Ovo su završena vrata.
Ona je greda gore,
a stupovi su sa strane.
Zanimljivost!
Nekoć se na Olimpijskim igrama natjecalo u dizajniranju građevine za sport.
Nije li to bilo fora? Znanost je mrak!
Prijevod titlova: Tomislav Šimunić